16.12.2004 |
CS |
Úřední věstník Evropské unie |
L 369/5 |
NAŘÍZENÍ RADY (ES) č. 2133/2004
ze dne 13. prosince 2004,
kterým se příslušným orgánům členských států ukládá povinnost systematicky opatřovat otiskem razítka cestovní doklady státních příslušníků třetích zemí při překročení vnějších hranic členských států a kterým se k tomuto účelu mění prováděcí úmluva k Schengenské dohodě a Společná příručka
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 62 odst. 2 písm. a) této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise,
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu (1),
vzhledem k těmto důvodům:
(1) |
Evropská rada na zasedání v Seville ve dnech 21. a 22. června 2002 vyzvala k užší spolupráci v boji proti nedovolenému přistěhovalectví a vyzvala Komisi a členské státy, aby učinily operativní kroky k zajištění rovnocenné úrovně kontroly a ostrahy vnějších hranic. |
(2) |
Ustanovení úmluvy, kterou se provádí Schengenská dohoda ze dne 14. června 1985 (2), a Společné příručky (3) o překračování vnějších hranic postrádají jasnost a přesnost, pokud jde o povinnost opatřovat otiskem razítka cestovní doklady státních příslušníků třetích zemí při překročení vnějších hranic. V důsledku toho vedou tato ustanovení k rozdílné praxi členských států a ztěžují kontrolu dodržování podmínek týkajících se délky krátkodobých pobytů státních příslušníků třetích zemí na území členských států, totiž nejdéle tři měsíce v jakémkoli období šesti měsíců. |
(3) |
Rada na zasedání ve dnech 27. a 28. února 2003 podpořila záměr Komise vyjasnit v této oblasti dosavadní pravidla, a to zejména prostřednictvím předložení Radě návrhu nařízení, které stanoví členským státům povinnost systematicky opatřovat otiskem razítka cestovní doklady státních příslušníků třetích zemí při vstupu a výstupu na vnějších hraničních přechodech. |
(4) |
Rada v závěrech ze dne 8. května 2003 vyzvala ke zřízení oddělených, odlišně označených kontrolních pruhů pro státní příslušníky různých zemí. Konkrétní pravidla Společenství o malém pohraničním styku by měla zlepšit správu vnějších hranic vykonávanou příslušnými orgány a usnadní překonání případných praktických obtíží vyplývajících z požadavku systematicky opatřovat otiskem razítka cestovní doklady státních příslušníků třetích zemí. Tato opatření rovněž pomohou zajistit, aby případná opatření zmírňující kontroly osob na vnějších hranicích byla výjimečná. |
(5) |
Povinnost členských států systematicky opatřovat otiskem razítka cestovní doklady státních příslušníků třetích zemí při vstupu na území členských států dává ve spojení s omezením možností přijímat opatření zmírňující kontroly osob na vnějších hranicích možnost předpokládat, že chybí-li v cestovních dokladech otisk razítka, jejich držitel nedodržuje nebo přestal dodržovat podmínky týkající se délky krátkodobého pobytu. |
(6) |
Dotyčný státní příslušník třetí země by však měl mít možnost tuto domněnku vyvrátit jakoukoli formou náležitého a věrohodného důkazu. V těchto případech by měly příslušné vnitrostátní orgány potvrdit datum a místo překročení příslušné hranice, aby státnímu příslušníku třetí země poskytly důkaz o tom, že dodržuje podmínky týkající se délky pobytu. |
(7) |
Opatření cestovního dokladu otiskem razítka umožňuje s jistotou určit datum a místo překročení hranice, avšak nepotvrzuje vždy, že byla provedena všechna požadovaná opatření pro kontrolu cestovního dokladu. |
(8) |
Toto nařízení by mělo rovněž vymezit kategorie osob, jejichž doklady nemusí být při překročení vnějších hranic členských států systematicky opatřovány otiskem razítka. V této souvislosti je třeba zdůraznit, že se připravují předpisy Společenství o malém pohraničním styku, včetně předpisů o opatřování cestovních dokladů osob žijících v pohraničí otiskem razítka. V souladu se stávajícími dvoustrannými dohodami o malém pohraničním styku by měla být až do přijetí předpisů Společenství o místním pohraničním styku zachována možnost vynětí cestovních dokladů osob žijících v pohraničí z povinnosti opatřovat je otiskem razítka. |
(9) |
Ustanovení úmluvy, kterou se provádí Schengenská dohoda, a Společné příručky by měla být změněna. |
(10) |
V souladu s články 1 a 2 Protokolu o postavení Dánska, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o založení Evropského společenství, se Dánsko nepodílí na přijímání tohoto nařízení, a proto pro ně není závazné ani použitelné. Vzhledem k tomu, že toto nařízení navazuje na schengenské acquis podle hlavy IV části třetí Smlouvy o založení Evropského společenství, rozhodne se Dánsko v souladu s článkem 5 uvedeného protokolu do šesti měsíců poté, co Rada přijala toto nařízení, zda je provede ve svém vnitrostátním právu. |
(11) |
Pokud jde o Island a Norsko, rozvíjí toto nařízení ta ustanovení schengenského acquis ve smyslu dohody uzavřené mezi Radou Evropské unie a Islandskou republikou a Norským královstvím o přidružení těchto států k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis (4), která spadají do oblasti uvedené v čl. 1 bodu A rozhodnutí 1999/437/ES (5) o některých opatřeních pro uplatňování uvedené dohody. |
(12) |
Pokud jde o Švýcarsko, rozvíjí toto nařízení ta ustanovení schengenského acquis ve smyslu Dohody mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o přidružení Švýcarské konfederace k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis (6), která spadají do oblasti uvedené v čl. 1 bodu A rozhodnutí 1999/437/ES ve spojení s čl. 4 odst. 1 rozhodnutí Rady ze dne 25. října 2004 o podpisu uvedené dohody jménem Evropské unie a podpisu jménem Evropského společenství a o prozatímním provádění některých jejích ustanovení (7). |
(13) |
Toto nařízení rozvíjí ustanovení schengenského acquis, kterých se neúčastní Spojené království v souladu s rozhodnutím Rady 2000/365/ES ze dne 29. května 2000 o žádosti Spojeného království Velké Británie a Severního Irska, aby se na ně vztahovala některá ustanovení schengenského acquis (8). Spojené království se tudíž nepodílí na přijímání tohoto rozhodnutí, a proto pro ně není závazné ani použitelné. |
(14) |
Toto nařízení rozvíjí ustanovení schengenského acquis, kterých se neúčastní Irsko v souladu s rozhodnutím Rady 2002/192/ES ze dne 28. února 2002 o žádosti Irska, aby se na ně vztahovala některá ustanovení schengenského acquis (9). Irsko se tudíž nepodílí na přijímání tohoto rozhodnutí, a proto pro ně není závazné ani použitelné, |
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Účelem tohoto nařízení je:
— |
potvrdit povinnost příslušných orgánů členských států opatřovat systematicky otiskem razítka cestovní doklady státních příslušníků třetích zemí při překročení vnějších hranic členských států, |
— |
vymezit podmínky, za kterých může chybějící vstupní razítko v cestovních dokladech státních příslušníků třetích zemí vést k domněnce, že došlo k překročení povolené délky krátkodobého pobytu těchto státních příslušníků na území členských států. |
Článek 2
Prováděcí úmluva k Schengenské dohodě se mění takto:
1. |
V čl. 6 odst. 2 se písmeno e) nahrazuje tímto:
|
2. |
Vkládá se nový článek, který zní: „Článek 6a Cestovní doklady státních příslušníků třetích zemí uvedené v čl. 5 odst. 1 písm. a) jsou při vstupu a výstupu systematicky opatřovány otiskem razítka.“ |
3. |
Vkládá se nový článek, který zní: „Článek 6b 1. Není-li cestovní doklad státního příslušníka třetí země opatřen otiskem vstupního razítka, mohou příslušné vnitrostátní orgány předpokládat, že držitel nesplňuje nebo přestal splňovat podmínky délky pobytu platné v dotyčném členském státě. 2. Tuto domněnku je možné vyvrátit, pokud státní příslušník třetí země jakýmkoli způsobem věrohodně prokáže, například jízdenkou či letenkou nebo důkazem o své přítomnosti mimo území členských států, že dodržel podmínky týkající se délky krátkodobého pobytu. V těchto případech,
3. Není-li domněnka podle odstavce 1 vyvrácena, mohou příslušné orgány státního příslušníka třetí země z území dotyčných členských států vyhostit.“ |
Článek 3
Část II Společné příručky se mění takto:
1. |
Bod 1.3.5 se nahrazuje tímto:
|
2. |
Vkládá se nový bod, který zní:
|
3. |
Bod 2.1.1 se mění takto:
|
4. |
V bodě 2.1.5 se doplňuje nová odrážka, která zní:
|
5. |
V bodě 3.4.2.3 se doplňuje nový pododstavec, který zní: „I v případě uvolnění kontrol musí příslušní úředníci postupovat v souladu s bodem 1.3.5.4.“ |
Článek 4
Ke Společné příručce se přikládá text obsažený v příloze.
Článek 5
Nejpozději do tří let po vstupu tohoto nařízení v platnost předloží Komise Radě zprávu o jeho uplatňování.
Článek 6
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. ledna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech v souladu se Smlouvou o založení Evropského společenství.
V Bruselu dne 13. prosince 2004.
Za Radu
B. R. BOT
předseda
(1) Stanovisko ze dne 21. dubna 2004 (dosud nezveřejněné v Úředním věstníku).
(2) Úř. věst. L 239, 22.9.2000, s. 19. Úmluva naposledy pozměněná nařízením (ES) č. 871/2004 (Úř. věst. L 162, 30.4.2004, s. 29).
(3) Úř. věst. C 313, 16.12.2002, s. 97. Příručka naposledy pozměněná rozhodnutím 2004/574/ES (Úř. věst. L 261, 6.8.2004, s. 36).
(4) Úř. věst. L 176, 10.7.1999, s. 36.
(5) Úř. věst. L 176, 10.7.1999, s. 31.
(6) Dokument Rady 13054/04 dostupný na http://register.consilium.eu.int
(7) Dokumenty Rady 13464/04 a 13466/04 dostupné na http://register.consilium.eu.int
(8) Úř. věst. L 131, 1.6.2000, s. 43.
(9) Úř. věst. L 64, 7.3.2002, s. 20.
(10) Úř. věst. L 158, 30.4.2004, s. 77.
PŘÍLOHA
„PŘÍLOHA 16