1991L0689 — CS — 24.02.2006 — 002.001
Tento dokument je třeba brát jako dokumentační nástroj a instituce nenesou jakoukoli odpovědnost za jeho obsah
SMĚRNICE RADY ze dne 12. prosince 1991 o nebezpečných odpadech (Úř. věst. L 377, 31.12.1991, p.20) |
Ve znění:
|
|
Úřední věstník |
||
No |
page |
date |
||
L 168 |
28 |
2.7.1994 |
||
NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (ES) č. 166/2006 ze dne 18. ledna 2006, |
L 33 |
1 |
4.2.2006 |
SMĚRNICE RADY
ze dne 12. prosince 1991
o nebezpečných odpadech
(91/689/EHS)
RADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství, a zejména na článek 130s této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise ( 1 ),
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu ( 2 ),
s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru ( 3 ),
vzhledem k tomu, že směrnice Rady 78/319/EHS ze dne 20. března 1978 o toxických a nebezpečných odpadech ( 4 ) stanovila pravidla Společenství pro nakládání s nebezpečnými odpady; že za účelem respektování zkušeností získaných při provádění této směrnice v členských státech je nutné změnit pravidla a nahradit směrnici 78/319/EHS touto směrnicí;
vzhledem k tomu, že usnesení Rady ze dne 7. května 1990 o odpadové politice ( 5 ) a akční program Evropských společenství v oblasti životního prostředí, který byl předmětem usnesení Rady Evropských společenství a zástupců vlád členských států zasedajících v Radě dne 19. října 1987 o pokračování a provádění politiky Evropských společenství a akčního programu v oblasti životního prostředí (1987–1992) ( 6 ), předpokládají opatření Společenství pro zlepšení podmínek odstraňování odpadů a nakládání s nimi;
vzhledem k tomu, že obecná pravidla pro nakládání s odpady, která jsou stanovena směrnicí Rady 75/442/EHS ze dne 15. července 1975 o odpadech ( 7 ) ve znění směrnice 91/156/EHS ( 8 ), se týkají také nakládání s nebezpečnými odpady;
vzhledem k tomu, že správné nakládání s nebezpečnými odpady vyžaduje další přísnější pravidla, která budou brát v úvahu zvláštní charakter těchto odpadů;
vzhledem k tomu, že za účelem zvýšení efektivnosti nakládání s nebezpečnými odpady v rámci Společenství je nutno používat přesnou a jednotnou definici nebezpečných odpadů založenou na získaných zkušenostech;
vzhledem k tomu, že je nutno zajistit, aby nakládání s nebezpečnými odpady a jejich využití bylo co nejúplněji monitorováno;
vzhledem k tomu, že musí být možno rychle přizpůsobovat ustanovení této směrnice vědeckému a technickému pokroku; že výbor zřízený na základě směrnice 75/442/EHS musí být rovněž zmocněn upravovat ustanovení této směrnice v souladu s tímto pokrokem,
PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
Článek 1
1. Předmětem této směrnice, vypracované na základě čl. 2 odst. 2 směrnice 75/442/EHS, je sblížení právních předpisů členských států v oblasti řízeného nakládání s nebezpečnými odpady.
2. S výhradou této směrnice se směrnice 75/442/EHS vztahuje na nebezpečné odpady.
3. Definice „odpadů“ a dalších termínů používaných v této směrnici jsou stejné jako ve směrnici 75/442/EHS.
4. Pro účely této směrnice se „nebezpečnými odpady“ rozumí:
— odpady uvedené v seznamu, který bude vypracován podle postupu uvedeného v článku 18 směrnice 75/442/EHS a na základě příloh I a II této směrnice nejpozději do šesti měsíců přede dnem provedení této směrnice. Tyto odpady musí mít jednu nebo více vlastností uvedených v příloze III. Seznam bere zřetel na původ a složení odpadů a popřípadě mezní hodnoty koncentrací. Tento seznam bude pravidelně přezkoumán a v případě nutnosti stejným postupem upraven,
— jiný odpad, který podle názoru některého členského státu má některou z vlastností uvedených v příloze III. Tyto případy budou zaznamenány Komisí a přezkoumány postupem podle článku 18 směrnice 75/442/EHS v souvislosti s úpravou seznamu.
5. Z ustanovení této směrnice je vyňat domovní odpad. Rada stanoví na návrh Komise nejpozději do konce roku 1992 zvláštní pravidla respektující zvláštní charakter domovního odpadu.
Článek 2
1. Členské státy přijmou nezbytná opatření vyžadující, aby v každé lokalitě, kde se provádí ukládání (vypouštění) nebezpečných odpadů, byly odpady registrovány a identifikovány.
2. Členské státy přijmou nezbytná opatření vyžadující, aby zařízení a podniky, které nakládají s nebezpečnými odpady, provádějí jejich využití, sběr nebo přepravu, nemísily různé druhy nebezpečných odpadů nebo nemísily nebezpečný odpad s odpadem, který není klasifikován jako nebezpečný.
3. Odchylně od odstavce 2 je možno povolit směšování nebezpečných odpadů s jinými nebezpečnými odpady nebo jinými odpady, látkami nebo materiály pouze v případě, že jsou splněny podmínky stanovené v článku 4 směrnice 75/442/EHS, a to zejména za účelem zvýšení bezpečnosti při nakládání s nimi nebo při jejich využití. Takový postup podléhá požadavku schválení uvedenému v článcích 9, 10 a 11 směrnice 75/442/EHS.
4. Pokud je odpad již smíšen s jinými odpady, látkami nebo materiály, je nutno provést oddělení, je-li technicky a ekonomicky proveditelná a je-li to nutné pro splnění článku 4 směrnice 75/442/EHS.
Článek 3
1. Výjimka z požadavku povolení pro zařízení a podniky, které samy nakládají s vlastními odpady, uvedená v čl. 11 odst. 1 písm. a) směrnice 75/442/EHS, se nevztahuje na nebezpečné odpady spadající do působnosti této směrnice.
2. V souladu s čl. 11 odst. 1 písm. b) směrnice 75/442/EHS nemusí členský stát trvat na splnění jejího článku 10 u organizací nebo podniků využívajících odpady, na něž se vztahuje tato směrnice:
— jestliže členský stát přijme obecná pravidla uvádějící seznam druhů a množství odpadů a stanovící specifické podmínky (mezní hodnoty pro obsah nebezpečných látek v odpadech, mezní hodnoty emisí, druhy činnosti) a další požadavky nezbytné pro realizaci různých způsobů využití a
— jestliže druhy nebo množství odpadů a metody využití jsou takové, že jsou splněny podmínky stanovené v článku 4 směrnice 75/442/EHS.
3. Organizace a podniky uvedené v odstavci 2 musí být registrovány u příslušných orgánů.
4. Jestliže členský stát má v úmyslu využít ustanovení odstavce 2, musí být pravidla uvedená v tomto odstavci zaslána Komisi nejpozději tři měsíce před jejich vstupem v platnost. Komise se poradí s členskými státy. Na základě těchto konzultací Komise navrhne, aby došlo ke konečnému schválení pravidel postupem podle článku 18 směrnice 75/442/EHS.
Článek 4
1. Článek 13 směrnice 75/442/EHS se vztahuje také na původce nebezpečných odpadů.
2. Článek 14 směrnice 75/442/EHS se vztahuje také na původce nebezpečných odpadů a na všechna zařízení a podniky přepravující nebezpečné odpady.
3. Záznamy uvedené v článku 14 směrnice 75/442/EHS se musí uchovávat nejméně tři roky, s výjimkou zařízení a podniků přepravujících nebezpečné odpady, které musí tyto záznamy uchovávat nejméně 12 měsíců. Dokumentaci, která prokazuje, že operace nakládání s odpady byly provedeny, je nutno předložit na požádání příslušných orgánů nebo předchozího držitele.
Článek 5
1. Členské státy přijmou nezbytná opatření, kterými se zajistí, že při sběru, přepravě a přechodném skladování budou odpady řádně zabaleny a označeny v souladu s platnými mezinárodními normami a normami Společenství.
2. V případě nebezpečných odpadů je třeba při kontrolách v oblasti sběru a přepravy na základě článku 13 směrnice 75/442/EHS klást zvláštní důraz na původ a cíl přepravy těchto odpadů.
3. Pokud jsou nebezpečné odpady přepravovány, musí být doprovázeny identifikačním formulářem obsahujícím údaje určené v části A přílohy I směrnice Rady 84/631/EHS ze dne 6. prosince 1984 o dozoru nad přeshraniční přepravou nebezpečného odpadu v rámci Evropského společenství a její kontrole ( 9 ) naposledy pozměněnou směrnicí 86/279/EHS ( 10 ).
Článek 6
1. Podle článku 7 směrnice 75/442/EHS mají příslušné orgány povinnost vypracovat buď samostatně, nebo v rámci svých celkových plánů pro nakládání s odpady plány pro nakládání s nebezpečnými odpady a tyto plány zveřejnit.
2. Komise porovná tyto plány a zejména metody odstranění a využití. Tyto informace zpřístupní příslušným orgánům členských států, které o to požádají.
Článek 7
Za mimořádných situací nebo při vážném nebezpečí musí členské státy přijmout veškerá nezbytná opatření zahrnující, pokud je to nezbytné, dočasné odchylky od této směrnice, aby nebezpečné odpady neohrožovaly obyvatelstvo nebo životní prostředí. Členské státy o veškerých těchto odchylkách uvědomí Komisi.
Článek 8
1. V rámci zprávy uvedené v čl. 16 odst. 1 směrnice 75/442/EHS a na podkladě dotazníku vypracovaného podle výše uvedeného článku zašlou členské státy Komisi zprávu o provádění této směrnice.
2. Kromě souhrnné zprávy uvedené v čl. 16 odst. 2 směrnice 75/442/EHS podá Komise Evropskému parlamentu a Radě každé tři roky zprávu o provádění této směrnice.
▼M2 —————
Článek 9
Změny nutné pro přizpůsobování příloh této směrnice vědeckému a technickému pokroku a pro přezkoumání seznamu odpadů uvedenému v čl. 1 odst. 4 je třeba přijímat postupem podle článku 18 směrnice 75/442/EHS.
Článek 10
1. Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do 27. června 1995. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.
2. Tato opatření přijatá členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
3. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
Článek 11
Směrnice 78/319/EHS se zrušuje s účinkem ode dne 27. června 1995.
Článek 12
Tato směrnice je určena členským státům.
PŘÍLOHA I
SEZNAM KATEGORIÍ DRUHŮ NEBEZPEČNÝCH ODPADŮ PODLE JEJICH CHARAKTERU NEBO PODLE ČINNOSTI, KTEROU BYLY VYTVOŘENY ( 11 ) (ODPADY MOHOU BÝT KAPALNÉ, VE FORMĚ KALU NEBO TUHÉ)
PŘÍLOHA I. A
Odpady mající některou z vlastností uvedených v příloze III, a které tvoří:
1. anatomické látky; odpady ze zdravotních zařízení a jiné klinické odpady;
2. farmaceutické výrobky, léky a veterinární sloučeniny;
3. prostředky na ochranu dřeva;
4. biocidy a fytofarmaceutické látky;
5. zbytky látek používaných jako rozpouštědla;
6. halogenované organické látky nepoužívané jako rozpouštědla, s výjimkou inertních polymerizovaných materiálů;
7. temperovací soli s obsahem kyanidů;
8. minerální oleje a olejovité látky (např. kaly z řezání);
9. směsi olejů s vodou, uhlovodíků s vodou, emulze;
10. látky obsahující PCB nebo PCT (např. dielektrika apod.);
11. dehtovité látky vznikající při rafinaci, destilaci a kterémkoli způsobu pyrolytického zpracování (např. destilační zbytky atd.);
12. tiskařské barvy, barviva, pigmenty, nátěrové hmoty, laky, fermeže;
13. pryskyřice, latex, plastifikátory, lepidla;
14. neidentifikované nebo nové chemické látky vzniklé při výzkumu a vývoji nebo pedagogických činnostech, jejichž dopady na člověka nebo životní prostředí nejsou známé (např. zbytky z laboratoří apod.);
15. pyrotechnické látky a jiné výbušné materiály;
16. fotochemikálie a fotografické zpracovací materiály;
17. kterýkoli materiál kontaminovaný kterýmkoli kongenerem polychlorovaného dibenzofuranu;
18. kterýkoli materiál kontaminovaný kterýmkoli kongenerem polychlorovaného dibenzo-p-dioxinu.
PŘÍLOHA I. B
Odpady obsahující některou ze složek uvedených v příloze II a mající některou z vlastností uvedených v příloze III, které tvoří:
19. živočišná nebo rostlinná mýdla, tuky, vosky;
20. nehalogenované organické látky nepoužívané jako rozpouštědla;
21. anorganické látky bez obsahu kovů a sloučenin kovů;
22. popely a strusky;
23. zemina, písek, jíl včetně vybagrovaných materiálů;
24. temperovací soli bez obsahu kyanidů;
25. kovový prach, práškové kovy;
26. vyčerpané katalyzátory;
27. kapaliny nebo kaly s obsahem kovů nebo sloučenin kovů;
28. zbytky z procesů kontroly znečišťování životního prostředí (např. prach z usazovacích komor apod.) s výjimkou odpadů uvedených v bodech 29, 30 a 33;
29. kaly z praček;
30. kaly z čistíren vod;
31. dekarbonizační zbytky;
32. zbytky iontoměničů;
33. kaly z odpadních vod, neupravené nebo nevhodné pro použití v zemědělství;
34. zbytky z čištění nádrží a zařízení;
35. kontaminovaná zařízení;
36. kontaminované nádrže (obaly, tlakové láhve na plyn apod.), jejichž obsah zahrnoval jednu nebo více složek uvedených v příloze II;
37. baterie a jiné elektrické články:
38. rostlinné oleje;
39. látky získané z odděleného sběru odpadů z domácností, které vykazují některou z vlastností uvedených v příloze III;
40. jakékoli jiné odpady, které obsahují některou ze složek uvedených v příloze II a některou z vlastností uvedených v příloze III.
PŘÍLOHA II
SLOŽKY ODPADŮ UVEDENÝCH V PŘÍLOZE I. B, KTERÉ ZPŮSOBUJÍ JEJICH NEBEZPEČNOST, MAJÍ-LI VLASTNOSTI POPSANÉ V PŘÍLOZE III ( 12 )
Odpady obsahující jako složky:
C1 |
beryllium; sloučeniny beryllia; |
C2 |
sloučeniny vanadu; |
C3 |
sloučeniny šestimocného chromu; |
C4 |
sloučeniny kobaltu; |
C5 |
sloučeniny niklu; |
C6 |
sloučeniny mědi; |
C7 |
sloučeniny zinku; |
C8 |
arzen; sloučeniny arzenu; |
C9 |
selen; sloučeniny selenu; |
C10 |
sloučeniny stříbra; |
C11 |
kadmium; sloučeniny kadmia; |
C12 |
sloučeniny cínu; |
C13 |
antimon; sloučeniny antimonu; |
C14 |
tellur; sloučeniny telluru; |
C15 |
sloučeniny barya; s výjimkou síranu barnatého; |
C16 |
rtuť; sloučeniny rtuti; |
C17 |
thallium; sloučeniny thallia; |
C18 |
olovo; sloučeniny olova; |
C19 |
anorganické sulfidy; |
C20 |
anorganické sloučeniny fluoru, s výjimkou fluoridu vápenatého; |
C21 |
anorganické kyanidy; |
C22 |
následující alkalické kovy nebo kovy alkalických zemin: lithium, sodík, draslík, vápník, hořčík v elementární formě; |
C23 |
roztoky kyselin nebo kyseliny v tuhé formě; |
C24 |
roztoky zásad nebo zásady v tuhé formě; |
C25 |
azbest (prach a vlákna); |
C26 |
fosfor; sloučeniny fosforu, s výjimkou minerálních fosfátů; |
C27 |
karbonyly kovů; |
C28 |
peroxidy; |
C29 |
chlorečnany; |
C30 |
chloristany; |
C31 |
azidy; |
C32 |
PCB a PCT; |
C33 |
farmaceutické a veterinární sloučeniny; |
C34 |
biocidy a fytofarmaceutické látky (např. pesticidy atd.); |
C35 |
infekční látky; |
C36 |
kreosoty; |
C37 |
isokyanáty; thiokyanáty; |
C38 |
organické kyanidy (např. nitrily apod.); |
C39 |
fenoly; sloučeniny fenolů; |
C40 |
halogenovaná rozpouštědla; |
C41 |
organická rozpouštědla, s výjimkou halogenovaných rozpouštědel; |
C42 |
organické halogenované sloučeniny, s výjimkou inertních polymerovaných materiálů a jiných látek uvedených v této příloze; |
C43 |
aromatické sloučeniny; polycyklické a heterocyklické organické sloučeniny; |
C44 |
alifatické aminy; |
C45 |
aromatické aminy; |
C46 |
étery; |
C47 |
látky výbušného charakteru kromě těch, které jsou uvedeny na jiném místě této přílohy; |
C48 |
organické sloučeniny síry; |
C49 |
kterýkoli kongener polychlorovaného dibenzofuranu; |
C50 |
kterýkoli kongener polychlorovaného dibenzo-p-dioxinu; |
C51 |
uhlovodíky a jejich kyslíkaté, dusíkaté nebo sirné sloučeniny, které nejsou uvedeny na jiném místě této přílohy. |
PŘÍLOHA III
VLASTNOSTI ODPADŮ, KTERÉ JE ČINÍ NEBEZPEČNÝMI
H1 |
„Výbušné“: látky a přípravky, které mohou vybuchovat účinkem plamene nebo které jsou citlivější vůči nárazům nebo tření než dinitrobenzen. |
H2 |
„Oxidující“: látky a přípravky, které ve styku s jinými látkami, zvláště se vznítitelnými látkami, vyvolávají silně exotermické reakce. |
H3-A |
„Vysoce hořlavé“: — kapalné látky a přípravky s bodem vzplanutí nižším než 21 °C (včetně extrémně hořlavých kapalin), nebo — látky a přípravky, které se mohou zahřívat a nakonec vznítit na vzduchu při normální teplotě bez přívodu energie, nebo — tuhé látky a přípravky, které se mohou snadno vznítit po krátkém styku se zdrojem vznícení a které dále hoří nebo se spotřebovávají po oddálení zdroje vznícení, nebo — plynné látky a přípravky, které jsou hořlavé na vzduchu za normálního tlaku, nebo — látky a přípravky, které ve styku s vodou nebo vlhkým vzduchem vyvíjejí vysoce hořlavé plyny v nebezpečných množstvích. |
H3-B |
„Hořlavé“: kapalné látky a přípravky s bodem vzplanutí rovným nebo vyšším než 21 °C a nižším než nebo rovným 55 °C. |
H4 |
„Dráždivé“: nežíravé látky a přípravky, které při bezprostředním, trvalém nebo opakovaném styku s kůží nebo sliznicí mohou způsobit zánět. |
H5 |
„Škodlivé“: látky a přípravky, které, jsou-li vdechovány nebo požity nebo proniknou-li kůží, mohou představovat omezená zdravotní rizika. |
H6 |
„Toxické“: látky a přípravky (včetně vysoce toxických látek a přípravků), které při vdechování, požití nebo průniku kůží mohou představovat vážná akutní nebo chronická zdravotní rizika nebo i způsobit smrt. |
H7 |
„Karcinogenní“: látky a přípravky, které při vdechování, požití nebo průniku kůží mohou způsobit rakovinu nebo zvýšit její výskyt. |
H8 |
„Žíravé“: látky a přípravky, které při styku s živou tkání ji mohou zničit. |
H9 |
„Infekční“: látky obsahující životaschopné mikroorganismy nebo jejich toxiny, o nichž je známo nebo lze věrohodně předpokládat, že u člověka nebo jiných živých organismech způsobují nemoci. |
H10 |
„Teratogenní“: látky a přípravky, které při vdechování, požití nebo průniku kůží mohou způsobit nedědičné vrozené deformace nebo zvýšit jejich výskyt. |
H11 |
„Mutagenní“: látky a přípravky, které při vdechování, požití nebo průniku kůží mohou způsobit dědičné defekty nebo zvýšit jejich výskyt. |
H12 |
Látky a přípravky, které při styku s vodou, vzduchem nebo kyselinou uvolňují toxické nebo vysoce toxické plyny. |
H13 |
Látky a přípravky schopné uvolňovat po odstranění jinou látku, např. výluh, která má kteroukoli z výše uvedených vlastností. |
H14 |
„Ekotoxické“: látky a přípravky, které představují nebo mohou představovat bezprostřední nebo zpožděná rizika pro jednu nebo více složek životního prostředí. |
Poznámky
1. |
Přiřazení rizikových vlastností „toxický“ (a „vysoce toxický“), „škodlivý“, „žíravý“ a „dráždivý“ je provedeno na základě kritérií uvedených v příloze VI, části I. A a části II. B směrnice Rady 67/548/EHS ze dne 27. června 1967 o sbližování právních a správních předpisů týkajících se klasifikace, balení a značení nebezpečných látek ( 13 ), ve znění směrnice Rady 79/831/EHS ( 14 ). |
2. |
Pokud se týká přiřazení vlastností „karcinogenní“, „teratogenní“ a „mutagenní“, a se zřetelem na poslední poznatky, jsou dodatečná kritéria uvedena v Instrukci pro klasifikaci a značení nebezpečných látek v příloze VI (část II. D) směrnice 67/548/EHS ve znění směrnice Komise 83/467/EHS ( 15 ). |
Testovací metody
Testovací metody slouží k upřesnění významu definic uvedených v příloze III.
Je třeba používat metody, které jsou popsány v příloze V směrnice 67/548/EHS, ve znění upraveném směrnicí Komise 84/449/EHS ( 16 ) nebo dalšími směrnicemi Komise, kterými se směrnice 67/548/EHS přizpůsobuje technickému pokroku. Tyto metody samy jsou založeny na práci a doporučeních příslušných mezinárodních organizací, zejména OECD.
( 1 ) Úř. věst. C 295, 19.11.1988, s. 8 a
Úř. věst. C 42, 22.2.1990, s. 19.
( 2 ) Úř. věst. C 158, 26.6.1989, s. 238.
( 3 ) Úř. věst. C 56, 6.3.1989, s. 2.
( 4 ) Úř. věst. L 84, 31.3.1978, s. 43.
( 5 ) Úř. věst. C 122, 18.5.1990, s. 2.
( 6 ) Úř. věst. C 328, 7.12.1987, s. 1.
( 7 ) Úř. věst. L 194, 25.7.1975, s. 39.
( 8 ) Úř. věst. L 78, 26.3.1991, s. 32.
( 9 ) Úř. věst. L 326, 13.12.1984, s. 31.
( 10 ) Úř. věst. L 181, 4.7.1986, s. 13.
( 11 ) Některé duplicity vztahující se k rubrikám přílohy II jsou záměrné.
( 12 ) Některé duplicity v generických typech nebezpečných odpadů uvedených v příloze I jsou záměrné.
( 13 ) Úř. věst. L 196, 16.8.1967, s. 1.
( 14 ) Úř. věst. L 259, 15.10.1979, s. 10.
( 15 ) Úř. věst. L 257, 16.9.1983, s. 1.
( 16 ) Úř. věst. L 251, 19.9.1984, s. 1.