EUR-Lex Access to European Union law
This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 62015CJ0368
Judgment of the Court (Sixth Chamber) of 15 June 2017.#Proceedings brought by Ilves Jakelu Oy.#Request for a preliminary ruling from the Korkein hallinto-oikeus.#Reference for a preliminary ruling — Directive 97/67/EC — Article 9 — Freedom to provide services — Postal services — Notions of universal service and essential requirements — General and individual authorisations — Authorisation to provide postal services under individually negotiated contracts — Conditions imposed.#Case C-368/15.
Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 15. června 2017.
Řízení zahájené Ilves Jakelu Oy.
Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Korkein hallinto-oikeus.
Řízení o předběžné otázce – Směrnice 97/67/ES – Článek 9 – Volný pohyb služeb – Poštovní služby – Pojmy všeobecné služby a základní požadavky – Všeobecná a individuální oprávnění – Oprávnění k poskytování poštovních služeb na základě individuálně sjednaných smluv – Stanovené podmínky.
Věc C-368/15.
Rozsudek Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 15. června 2017.
Řízení zahájené Ilves Jakelu Oy.
Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Korkein hallinto-oikeus.
Řízení o předběžné otázce – Směrnice 97/67/ES – Článek 9 – Volný pohyb služeb – Poštovní služby – Pojmy všeobecné služby a základní požadavky – Všeobecná a individuální oprávnění – Oprávnění k poskytování poštovních služeb na základě individuálně sjednaných smluv – Stanovené podmínky.
Věc C-368/15.
Court reports – general
ECLI identifier: ECLI:EU:C:2017:462
ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA (šestého senátu)
15. června 2017 ( *1 )
„Řízení o předběžné otázce — Směrnice 97/67/ES — Článek 9 — Volný pohyb služeb — Poštovní služby — Pojmy všeobecné služby a základní požadavky — Všeobecná a individuální oprávnění — Oprávnění k poskytování poštovních služeb na základě individuálně sjednaných smluv — Stanovené podmínky“
Ve věci C‑368/15,
jejímž předmětem je žádost o rozhodnutí o předběžné otázce na základě článku 267 SFEU, podaná rozhodnutím Korkein hallinto-oikeus (Nejvyšší správní soud, Finsko) ze dne 10. července 2015, došlým Soudnímu dvoru dne 14. července 2015, v řízení zahájeném
Ilves Jakelu Oy
za přítomnosti:
Liikenne- ja viestintäministeriö,
SOUDNÍ DVŮR (šestý senát),
ve složení E. Regan, předseda senátu, A. Arabadžev (zpravodaj) a C. G. Fernlund, soudci,
generální advokát: P. Mengozzi,
vedoucí soudní kanceláře: A. Calot Escobar,
s přihlédnutím k písemné části řízení,
s ohledem na vyjádření předložená:
— |
za Ilves Jakelu Oy H. Piekkala a I. Aalto-Setälä, asianajajat, |
— |
za finskou vládu H. Leppo, jako zmocněnkyní, |
— |
za italskou vládu G. Palmieri, jako zmocněnkyní, ve spolupráci se S. Fiorentino, avvocato dello Stato, |
— |
za polskou vládu par B. Majczynou, jako zmocněncem, |
— |
za norskou vládu I. Thue a C. Rydningem, jako zmocněnci, |
— |
za Evropskou komisi P. Costa de Oliveira a P. Aaltem, jako zmocněnci, |
s přihlédnutím k rozhodnutí, přijatému po vyslechnutí generálního advokáta, rozhodnout věc bez stanoviska,
vydává tento
Rozsudek
1 |
Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce se týká výkladu směrnice Evropského parlamentu a Rady 97/67/ES ze dne 15. prosince 1997 o společných pravidlech pro rozvoj vnitřního trhu poštovních služeb Společenství a zvyšování kvality služby (Úř. věst. 1998, L 15, s. 14; Zvl. vyd. 06/03, s. 71), ve znění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/6/ES ze dne 20. února 2008 (Úř. věst. 2008, L 52, s. 3) (dále jen „směrnice 97/67“). |
2 |
Tato žádost byla předložena v rámci žaloby podané společností Ilves Jakelu Oy proti rozhodnutí valtioneuvosto (rada ministrů, Finsko) ze dne 30. ledna 2017, podmiňujícímu oprávnění k poskytování poštovních služeb dodržením některých požadavků. |
Právní rámec
Unijní právo
3 |
Bod 15 odůvodnění směrnice 97/67 zní takto: „vzhledem k tomu, že ustanoveními této směrnice týkajícími se poskytování všeobecných služeb nejsou dotčena práva provozovatelů všeobecných služeb individuálně sjednávat smlouvy se zákazníky;“. |
4 |
Podle článku 2 uvedené směrnice: „Pro účely této směrnice se: […]
[…]
[…]“ |
5 |
Kapitola 2 směrnice 97/67 se zabývá všeobecnými službami. Článek 3 této směrnice stanoví: „1. Členské státy zajistí, aby uživatelé mohli využívat práva na všeobecnou službu zahrnující trvalé poskytování poštovní služby ve stanovené kvalitě ve všech místech na jejich území za dostupné ceny pro všechny uživatele. […] 4. Každý členský stát přijme nezbytná opatření, aby všeobecné služby obsahovaly přinejmenším
|
6 |
Článek 9 uvedené směrnice stanoví: „1. Pro služby, které nespadají do oblasti všeobecných služeb, mohou členské státy zavést všeobecná oprávnění v rozsahu nezbytném pro zaručení souladu se základními požadavky. 2. Pro služby, které spadají do oblasti všeobecných služeb, mohou členské státy zavést schvalovací postupy včetně individuálních licencí v rozsahu nezbytném pro zaručení souladu se základními požadavky a k zajištění poskytování všeobecných služeb. Udělení oprávnění může
Povinnosti a požadavky uvedené v první odrážce a v článku 3 lze stanovit pouze určeným poskytovatelům všeobecných služeb. S výjimkou podniků, jež byly určeny provozovateli všeobecných služeb v souladu s článkem 4, oprávnění nesmí:
3. Postupy, povinnosti a požadavky uvedené v odstavcích 1 a 2 jsou transparentní, přístupné, nediskriminační, přiměřené, přesné a jednoznačné, jsou předem zveřejňovány a založeny na objektivních kritériích. Členské státy zajistí, aby důvody pro odmítnutí vydání nebo odnětí oprávnění jako celku nebo jeho části byly sděleny žadateli, a zavedou opravné prostředky.“ |
7 |
Bod 33 odůvodnění směrnice 2008/6 uvádí: „Členským státům by mělo být umožněno používat všeobecná oprávnění a individuální licence, pokud je to odůvodněné a úměrné sledovanému cíli […]“ |
Finské právo
8 |
Podle § 1 prvního pododstavce postilaki (415/2011), ve znění platném v době skutkových okolností dotčených v původním řízení (dále jen „zákon 415/2011“), je účelem tohoto zákona zaručit dostupnost poštovních služeb, zejména všeobecných služeb, za stejných podmínek v celé zemi. |
9 |
Podle § 3 zákona 415/2011 je pro veškerou poštovní činnost, která se týká listovních zásilek, nezbytná licence. Podle § 4 odst. 1 tohoto zákona je třeba požádat o licenci pro nabízení poštovní služby u valtioneuvosto. Její udělení nevede ke zveřejnění oznámení. |
10 |
Podle § 6 zákona 415/2011 licence musí být udělena, pokud:
|
11 |
Paragraf 9 zákona 415/2011 obsahuje ustanovení o obsahu licence. Podle tohoto § 9 druhého pododstavce bodu 5 musí valtioneuvosto v licenci stanovit povinnosti doplňující ustanovení tohoto zákona nebo ustanovení přijatá na základě posledně uvedeného zákona, a pokud jde o všechny ostatní požadavky, obdobné požadavkům vyjmenovaných v uvedeném § 9 druhém pododstavci bodech 1 až 4, nezbytné pro zaručení kvality, dostupnosti a účinnosti služeb. |
Spor v původním řízení a předběžné otázky
12 |
Rozhodnutím ze dne 30. ledna 2014 valtioneuvosto udělila společnosti Ilves Jakelu licenci pro poštovní činnost zahrnující listovní zásilky podle § 3 zákona 415/2011. První ustanovení této licence vyjmenovává obce na finském území, na které se požadovaná licence vztahuje. Podle druhého ustanovení uvedené licence týkajícího se rozsahu činnosti byla Ilves Jakelu oprávněna vykonávat neomezenou poštovní činnost určenou zákazníkům se kterými uzavřela smlouvu, na tomto území. |
13 |
Ustanovení 4 až 8 uvedené licence se týkají kvality, dostupnosti a účinnosti služeb. Podle ustanovení 4 téže licence musí Ilves Jakelu vytvořit nezbytnou organizaci pro dodržování podmínek doručování před tím, než zahájí službu doručování listovních zásilek. Podle ustanovení 5 licence udělené dne 30. ledna 2014 musí Ilves Jakelu dbát o to, aby služby byly organizovány tak, aby podané listovní zásilky byly doručovány minimálně jedenkrát týdně vyjma svátků. Podle ustanovení 6 této licence Ilves Jakelu musí zřídit službu přerušení doručování a službu pro změnu adresy. Podle ustanovení 7 uvedené licence musí Ilves Jakelu označit své zásilky tak, aby byly identifikovatelné a bylo je možno odlišit od podobných zásilek jiných držitelů licence. Podle ustanovení 8 téže licence musí Ilves Jakelu v každé obci území, pro které jí byla udělena licence, zřídit alespoň jedno místo k vyzvedávání zásilek, jichž se týká § 47 zákona 415/2011, a vracení nesprávně doručených zásilek. |
14 |
Podle společnosti Ilves Jakelu je § 9 zákona 415/2011 v rozporu se směrnicí 97/67, jelikož nestanoví postup všeobecného oprávnění a jelikož umožňuje podřídit udělení licencí pro služby nespadající do všeobecných služeb jiným podmínkám, než které odpovídají základním požadavkům. |
15 |
Věc v původním řízení se týká otázky, zda valtioneuvosto mohla podřídit udělení licence poskytnuté společnosti Ilves Jakelu dodržení ustanovení 4 až 8 této licence. Podle finské vlády jsou tato ustanovení nezbytná pro zaručení kvality, dostupnosti a účinnosti poštovních služeb, které jsou předmětem licence. |
16 |
Za těchto podmínek se Korkein hallinto-oikeus (Nejvyšší správní soud) rozhodl přerušit řízení a položit Soudnímu dvoru následující předběžné otázky:
|
Závěry Soudního dvora
K první a druhé otázce
17 |
Podstatou první a druhé otázky předkládajícího soudu, které je třeba zkoumat společně, je, zda čl. 9 odst. 1 směrnice 97/67 musí být vykládán v tom smyslu, že služba poštovních zásilek, jako je služba dotčená v původním řízení, nespadá do všeobecných služeb, pokud poštovní podnik, který ji poskytuje, sjednává podmínky doručení se svými zákazníky, kterým účtuje částku, která je předmětem této dohody. Případně se soud táže, zda poskytování takových poštovních služeb za okolností, jako jsou okolnosti dotčené v původním řízení, může být podmíněno udělením individuální licence. |
18 |
K určení toho, zda zaprvé poskytování služby doručování poštovních zásilek smluvních zákazníků, jako je služba dotčená v původním řízení, spadá pod toto ustanovení nebo naopak pod čl. 9 odst. 2 uvedené směrnice, je třeba nejprve určit, zda tato služba spadá pod pojem „všeobecných služeb“ ve smyslu článku 3 téže směrnice. Předkládajícímu soudu tedy přísluší zkoumat, zda činnosti vykonávané společností Ilves Jakelu, které byly předmětem její žádosti o oprávnění, odpovídají kritériím stanoveným v tomto ohledu směrnicí 97/67. |
19 |
Na jedné straně z čl. 2 bodu 13 této směrnice vyplývá, že poskytovatelem všeobecných služeb se rozumí veřejný nebo soukromý subjekt poskytující všeobecné poštovní služby nebo jejich část v členském státě, jehož totožnost byla sdělena Komisi. |
20 |
Na druhé straně podle čl. 3 odst. 1 směrnice 97/67 všeobecná služba zahrnuje trvalé poskytování poštovní služby ve stanovené kvalitě ve všech místech na jejich území za dostupné ceny pro všechny uživatele. |
21 |
Mezi skutečnostmi, které mohou být v tomto ohledu zohledněny, je obsažena okolnost, zmíněná předkládajícím soudem, že společnosti nebyla uložena žádná povinnost poskytovat všeobecné služby. Toto konstatování vyplývá rovněž z písemných vyjádření finské vlády, podle kterých Ilves Jakelu nebyla poskytovatelem všeobecných služeb ve smyslu čl. 2 bodu 13 směrnice 97/67, jejíž jméno bylo sděleno Komisi. |
22 |
Totéž platí pro okolnost, podle které Ilves Jakelu požádala o licenci k poskytování poštovních služeb na území některých obcí. Jak totiž bylo připomenuto v bodě 20 tohoto rozsudku, všeobecné poštovní služby musí být poskytovány ve všech místech území. |
23 |
Kromě toho finská vláda v písemných vyjádřeních uvedla, že Ilves Jakelu nabízí své služby výlučně zákazníkům, se kterými uzavřela obchodní dohody. Z žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce totiž vyplývá, že částka za poštovní služby nabízené touto společností se dojednává vždy individuálně a je placena na základě faktury. |
24 |
V tomto ohledu je třeba připomenout, že kurýrní služby se odlišují od všeobecné poštovní služby přidanou hodnotou poskytovanou zákazníkům, pro niž zákazníci souhlasí s vyšší cenou. Takové poskytování služeb odpovídá specifickým službám, které lze oddělit od služeb ve veřejném zájmu, které odpovídají zvláštním potřebám hospodářských subjektů a vyžadují některé dodatečné služby, jež tradiční poštovní služba nenabízí (v tomto smyslu viz rozsudek ze dne 19. května 1993, Corbeau, C‑320/91, EU:C:1993:198, bod 19). |
25 |
Kromě toho z bodu 15 odůvodnění směrnice 97/67 vyplývá, že možnost individuálně sjednávat smlouvy se zákazníky neodpovídá a priori pojmu poskytování všeobecných služeb (rozsudek ze dne 23. dubna 2009, TNT Post UK, C‑357/07, EU:C:2009:248, bod 48). |
26 |
Proto musí být čl. 9 odst. 1 této směrnice vykládán v tom smyslu, že činnost poštovních zásilek, jako je činnost dotčená v původním řízení, musí být považována za službu nespadající do všeobecných služeb, pokud neodpovídá trvalému poskytování poštovních služeb ve stanovené kvalitě na příslušných místech celého území za dostupné ceny pro všechny uživatele, což musí ověřit předkládající soud. |
27 |
Pokud jde zadruhé o otázku, zda činnost dotčená v původním řízení může být podmíněna udělením individuální licence, je třeba připomenout, že čl. 9 odst. 1 uvedené směrnice umožňuje členským státům podřídit podniky v poštovním odvětví všeobecným oprávněním pro služby, které nespadají do oblasti všeobecných služeb, zatímco odst. 2 první pododstavec tohoto článku stanoví možnost, že členské státy zavedou schvalovací postupy, včetně individuálních licencí, pro služby, které spadají do oblasti všeobecných služeb [v tomto smyslu viz rozsudek ze dne 16. listopadu 2016, DHL Express (Austria), C‑2/15, EU:C:2016:880, bod 20]. |
28 |
Je třeba uvést, že i když z bodu 33 směrnice 2008/6 vyplývá, že členským státům by mělo být umožněno používat všeobecná oprávnění a individuální licence, pokud je to odůvodněné a úměrné sledovanému cíli, nic to nemění na tom, že čl. 9 odst. 1 směrnice 97/67, na rozdíl od odstavce 2 tohoto článku, nestanoví možnost podmínit poskytování poštovních služeb udělením individuální licence. |
29 |
Za těchto podmínek je třeba konstatovat, že poskytování takových služeb lze podmiňovat pouze vydáním všeobecného oprávnění ve smyslu čl. 2 bodu 14 téže směrnice. |
30 |
Vzhledem k předcházejícím úvahám je třeba na první a druhou otázku odpovědět tak, že čl. 9 odst. 1 směrnice 97/67 musí být vykládán v tom smyslu, že služba poštovních zásilek, jakou je služba dotčená v původním řízení, nespadá do všeobecných služeb, pokud neodpovídá trvalému poskytování poštovních služeb ve stanovené kvalitě na příslušných místech celého území za dostupné ceny pro všechny uživatele. Poskytování poštovních služeb nespadající do oblasti všeobecných služeb lze podmiňovat pouze vydáním všeobecného oprávnění. |
K třetí otázce
31 |
Podstatou třetí otázky předkládajícího soudu je, zda čl. 9 odst. 1 směrnice 97/67 lze vykládat v tom smyslu, že poskytování poštovních služeb nespadající do oblasti všeobecných služeb lze podřídit takovým požadavkům, jako jsou požadavky uvedené v čl. 9 odst. 2 druhém pododstavci druhé odrážce této směrnice. |
32 |
Soudní dvůr byl však již vyzván k rozhodnutí o této otázce v rozsudku ze dne 16. listopadu 2016, DHL Express (Austria) (C‑2/15, EU:C:2016:880) a odpověď, kterou poskytl, platí i v projednávaném případě. |
33 |
V bodě 26 uvedeného rozsudku Soudní dvůr uvedl, že čl. 9 odst. 2 druhý pododstavec druhá odrážka uvedené směrnice umožňuje členským státům podmínit udělení oprávnění dodržením požadavků týkajících se kvality, dostupnosti a výkonu odpovídajících služeb. Měl za to, že při neexistenci upřesnění služeb dotčených touto povinností, je třeba zdůraznit, že z přípravných prací týkajících se směrnice 2008/6 vyplývá, že unijní normotvůrce zamýšlel odstranit nejen poslední překážky úplného otevření trhu pro některé poskytovatele všeobecných služeb, nýbrž i všechny ostatní překážky poskytování poštovních služeb. Soudní dvůr došel k závěru, že jelikož není stanoveno jinak a s ohledem na povahu dotčené povinnosti je patrné, že povinnosti uvedené v čl. 9 odst. 2 druhém pododstavci druhé odrážce směrnice 97/67 mohou podléhat všichni poskytovatelé poštovních služeb. |
34 |
Za těchto podmínek je třeba na třetí otázku odpovědět tak, že čl. 9 odst. 1 směrnice 97/67 musí být vykládán v tom smyslu, že poskytování poštovních služeb nespadající do oblasti všeobecných služeb lze podřídit takovým požadavkům, jako jsou požadavky uvedené v čl. 9 odst. 2 druhém pododstavci druhé odrážce této směrnice. |
K čtvrté otázce
35 |
Čtvrtou otázku je třeba chápat tak, že je pokládána pouze pro případ, že by byl čl. 9 odst. 1 směrnice 97/67 vyložen v tom smyslu, že oprávnění pro poskytování poštovních služeb nespadající do oblasti všeobecných služeb může být podřízeno pouze povinnostem pro zaručení splnění základních požadavků, ve smyslu čl. 2 odst. 19 této směrnice. S ohledem na odpověď na třetí otázku není třeba odpovídat na čtvrtou otázku. |
K nákladům řízení
36 |
Vzhledem k tomu, že řízení má, pokud jde o účastníky původního řízení, povahu incidenčního řízení ve vztahu ke sporu probíhajícímu před předkládajícím soudem, je k rozhodnutí o nákladech řízení příslušný uvedený soud. Výdaje vzniklé předložením jiných vyjádření Soudnímu dvoru než vyjádření uvedených účastníků řízení se nenahrazují. |
Z těchto důvodů Soudní dvůr (šestý senát) rozhodl takto: |
|
|
Podpisy. |
( *1 ) – Jednací jazyky: finština.