This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 32023R2411
Regulation (EU) 2023/2411 of the European Parliament and of the Council of 18 October 2023 on the protection of geographical indications for craft and industrial products and amending Regulations (EU) 2017/1001 and (EU) 2019/1753 (Text with EEA relevance)
Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2023/2411 ze dne 18. října 2023 o ochraně zeměpisných označení řemeslných a průmyslových výrobků a o změně nařízení (EU) 2017/1001 a (EU) 2019/1753 (Text s významem pro EHP)
Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2023/2411 ze dne 18. října 2023 o ochraně zeměpisných označení řemeslných a průmyslových výrobků a o změně nařízení (EU) 2017/1001 a (EU) 2019/1753 (Text s významem pro EHP)
PE/31/2023/REV/1
Úř. věst. L, 2023/2411, 27.10.2023, ELI: http://data.europa.eu/eli/reg/2023/2411/oj (BG, ES, CS, DA, DE, ET, EL, EN, FR, GA, HR, IT, LV, LT, HU, MT, NL, PL, PT, RO, SK, SL, FI, SV)
In force
![]() |
Úřední věstník |
CS Série L |
2023/2411 |
27.10.2023 |
NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) 2023/2411
ze dne 18. října 2023
o ochraně zeměpisných označení řemeslných a průmyslových výrobků a o změně nařízení (EU) 2017/1001 a (EU) 2019/1753
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 118 první pododstavec a čl. 207 odst. 2 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po předložení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
s ohledem na stanovisko Výboru regionů (2),
v souladu s řádným legislativním postupem (3),
vzhledem k těmto důvodům:
(1) |
Rada dne 10. listopadu 2020 přijala závěry o politice v oblasti duševního vlastnictví, v nichž uvedla, že je připravena zvážit zavedení systému pro zvláštní ochranu zeměpisných označení nezemědělských produktů na základě důkladného posouzení dopadů jeho případných nákladů a přínosů. |
(2) |
Ve svém sdělení ze dne 25. listopadu 2020 nazvaném „Maximální využití inovačního potenciálu EU – Akční plán pro duševní vlastnictví na podporu oživení a odolnosti EU“ se Komise zavázala, že na základě posouzení dopadů zváží, zda navrhne systém Unie pro ochranu zeměpisných označení nezemědělských produktů. |
(3) |
Ve svém usnesení ze dne 11. listopadu 2021 o akčním plánu pro duševní vlastnictví na podporu oživení a odolnosti EU Evropský parlament zdůraznil, že uznávání zeměpisných označení nezemědělských produktů je důležité z hlediska priorit programů Unie, které se v současné době připravují, a vyzdvihl, že podporuje iniciativu Komise zavést na základě důkladného posouzení dopadů účinnou a transparentní ochranu zeměpisných označení nezemědělských produktů na úrovni Unie s cílem dosáhnout souladu mimo jiné s Ženevským aktem Lisabonské dohody o označeních původu a zeměpisných označeních (4) (dále jen „Ženevský akt“), který stanoví možnost chránit zeměpisná označení zemědělských i nezemědělských produktů. |
(4) |
Unie s cílem zajistit, aby mohla v plném rozsahu vykonávat svou výlučnou pravomoc ve vztahu ke společné obchodní politice, a v plném souladu se svými závazky podle Dohody o obchodních aspektech práv k duševnímu vlastnictví (dále jen „dohoda TRIPS“) Světové obchodní organizace (WTO) přistoupila dne 26. listopadu 2019 v souladu s rozhodnutím Rady (EU) 2019/1754 (5) k Ženevskému aktu, jehož správu zajišťuje Světová organizace duševního vlastnictví (WIPO). Ženevský akt nabízí způsob, jak získat ochranu zeměpisných označení bez ohledu na povahu zboží, na které se vztahují, a zahrnuje tudíž i řemeslné a průmyslové výrobky. Za účelem plného dodržování těchto mezinárodních závazků je prioritou Unie zajistit jednotné uznávání a ochranu zeměpisných označení řemeslných a průmyslových výrobků v celé Unii. |
(5) |
Po mnoho let je na úrovni Unie stanovena ochrana zeměpisných označení vín (6) a lihovin (7), jakož i zemědělských produktů a potravin, včetně aromatizovaných vín (8). Je vhodné stanovit ochranu zeměpisných označení na úrovni Unie pro výrobky, které nespadají do oblasti působnosti stávajícího práva Unie, a zároveň zajistit sbližování. Cílem této ochrany by mělo být zahrnutí široké škály řemeslných a průmyslových výrobků, jako jsou přírodní kameny, výrobky ze dřeva, šperky, textilie, krajky, příbory, sklo, porcelán a kůže a kožky. Zavedení takového systému pro ochranu zeměpisných označení řemeslných a průmyslových výrobků by bylo přínosné pro spotřebitele, neboť by se zvýšilo povědomí o pravosti výrobků. Mělo by také pozitivní hospodářský dopad na mikropodniky a malé a střední podniky, neboť by posílilo konkurenceschopnost, a mělo by rovněž obecný pozitivní dopad na zaměstnanost, rozvoj a cestovní ruch ve venkovských a méně rozvinutých regionech. Kromě toho by takový systém rovněž usnadnil přístup na trhy třetích zemí prostřednictvím obchodních dohod s Unií a dosáhl by plného potenciálu zeměpisných označení řemeslných a průmyslových výrobků. |
(6) |
Několik členských států má zavedeny vnitrostátní systémy ochrany zeměpisných označení řemeslných a průmyslových výrobků. Tyto systémy se liší co do rozsahu ochrany, správy a poplatků a nenabízejí ochranu mimo území daného státu. Jiné členské státy ochranu zeměpisných označení řemeslných a průmyslových výrobků na vnitrostátní úrovni neposkytují. Toto roztříštěné a složité prostředí s různými systémy ochrany na úrovni jednotlivých členských států může mít za následek zvýšené náklady a právní nejistotu pro výrobce a může odrazovat od investic do tradičních řemesel v Unii. Existence unijního harmonizovaného systému ochrany má zásadní význam pro zajištění právní jistoty pro všechny zúčastněné strany a pro předcházení porušování práv duševního vlastnictví v souvislosti s řemeslnými a průmyslovými výrobky, což Unii umožní lépe chránit své zájmy, a to i na mezinárodní úrovni. |
(7) |
Výroba výrobků, které jsou úzce spjaty s určitou zeměpisnou oblastí, často závisí na místním know-how a je často založena na místních výrobních metodách, které jsou zakořeněny v kulturním a sociálním dědictví domovského regionu těchto výrobků. Účinná ochrana duševního vlastnictví je schopna přispět ke zvýšení ziskovosti a atraktivity tradičních řemeslných profesí. Zvláštní ochrana zeměpisných označení je uznána za účelem ochrany a rozvoje kulturního dědictví v zemědělském, řemeslném a průmyslovém odvětví. Pro zápis zeměpisných označení řemeslných a průmyslových výrobků na úrovni Unie by proto měly být zavedeny účinné postupy, které zohlední místní a regionální zvláštnosti. Systém pro ochranu zeměpisných označení řemeslných a průmyslových výrobků stanovený v tomto nařízení by měl zajistit zachování a posílení tradic výroby těchto výrobků a tradic jejich uvádění na trh. |
(8) |
Jednotná ochrana práv duševního vlastnictví týkající se zeměpisných označení v celé Unii může vytvořit pobídky pro výrobu kvalitních výrobků, přispět k boji proti padělání, zajistit širokou dostupnost kvalitních výrobků pro spotřebitele a přispět k vytváření hodnotných a udržitelných pracovních míst, a to i ve venkovských a méně rozvinutých regionech, což by pomohlo čelit tendenci k jejich vylidňování. Zejména s ohledem na potenciál uvedené ochrany přispívat k vytvoření udržitelných a vysoce kvalifikovaných pracovních míst ve venkovských a méně rozvinutých regionech by výrobci měli usilovat o to, aby byla podstatná část hodnoty výrobku označeného zeměpisným označením vytvářena ve vymezené zeměpisné oblasti. Požadavky, aby bylo v zásadě možné danou jakost, pověst nebo jiné vlastnosti výrobku přičíst jeho zeměpisnému původu a aby výrobek pocházel z vymezené zeměpisné oblasti, jak je stanoveno v tomto nařízení, posilují chápání toho, že podstatná část hodnoty výrobku označeného zeměpisným označením má být vytvořena v rámci dané zeměpisné oblasti. Tyto požadavky by měly zajistit, aby ochrany stanovené v tomto nařízení mohly využívat pouze výrobky se silnou vazbou na danou zeměpisnou oblast. |
(9) |
Je proto nutné zajistit spravedlivou hospodářskou soutěž pro výrobce řemeslných a průmyslových výrobků na vnitřním trhu; zajistit dostupnost spolehlivých informací o těchto výrobcích pro spotřebitele; chránit a rozvíjet kulturní dědictví a tradiční know-how; zajistit efektivní zápis zeměpisných označení řemeslných a průmyslových výrobků na úrovni Unie i na mezinárodní úrovni; zajistit účinné kontroly a prosazování práva ve vztahu k zeměpisným označením řemeslných a průmyslových výrobků na celém vnitřním trhu, a to i v elektronickém obchodování; a vytvořit propojení s mezinárodním systémem zápisu a ochrany založeným na Ženevském aktu. |
(10) |
Úkoly, které toto nařízení ukládá orgánům členských států, Komisi a Úřadu Evropské unie pro duševní vlastnictví, zřízenému nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001 (9) (dále jen „úřad“), mohou vyžadovat zpracování osobních údajů, zejména pokud je to nutné k určení totožnosti žadatelů při řízení o zápisu, o změně specifikace výrobku nebo o zrušení zápisu, namítajících nebo osob využívajících přechodného období uděleného jako výjimka z ochrany zapsaného zeměpisného označení. Zpracování těchto osobních údajů je proto nezbytné pro splnění úkolu prováděného ve veřejném zájmu. Jakékoli zpracování a zveřejňování osobních údajů získaných během řízení podle tohoto nařízení, například za účelem zápisu, včetně námitkového řízení, změny specifikace výrobku, zrušení zápisu, kontrol a udělení přechodného období, by mělo respektovat základní práva, včetně práva na respektování soukromého a rodinného života a práva na ochranu osobních údajů podle článků 7 a 8 Listiny základních práv Evropské unie (dále jen „Listina“). V této souvislosti členským státům ukládají některé povinnosti nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/679 (10) a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/58/ES (11), zatímco Komisi a úřadu ukládá některé povinnosti nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2018/1725 (12). Pokud Komise a úřad společně stanoví účely a prostředky zpracování údajů, měly by být považovány za společné správce. |
(11) |
Zeměpisná označení řemeslných a průmyslových výrobků, které mají danou jakost, pověst nebo jiné vlastnosti související s místem jejich výroby, zakládají kolektivní právo, které mohou uplatňovat všichni způsobilí výrobci ve vymezené zeměpisné oblasti, kteří jsou ochotni dodržovat specifikaci výrobku, v souladu s tímto nařízením. Výrobci jednající kolektivně mají větší tržní sílu než jednotliví výrobci a mohou při správě svých zeměpisných označení využívat synergií. Zeměpisná označení odměňují výrobce za jejich úsilí o výrobu rozmanité škály kvalitních výrobků. Žádosti o zápis zeměpisných označení by proto měla podávat seskupení výrobců. |
(12) |
V některých zeměpisných oblastech se může vyskytovat pouze jediný výrobce, který chce podat žádost o zápis názvu jako zeměpisného označení. Proto by měla existovat možnost, aby byl za žadatele považován i jediný výrobce. Jediný výrobce by však neměl mít možnost vymezit zeměpisnou oblast odkazem na svůj vlastní pozemek nebo dílnu. Zeměpisná oblast by se měla vždy vztahovat k určité části území, nikoli k hranicím soukromého pozemku. |
(13) |
Mělo by být rovněž možné, aby se žadatelem stal místní nebo regionální orgán určený členským státem nebo soukromý subjekt určený členským státem. V takových případech by v žádosti měly být uvedeny důvody takového určení. |
(14) |
Kromě toho by měl mít místní nebo regionální subjekt členského státu, z něhož příslušné seskupení výrobců nebo jediný výrobce pocházejí, možnost poskytovat tomuto seskupení výrobců nebo jedinému výrobci pomoc při přípravě žádosti o zápis a v první fázi řízení o zápisu. Pomoc by mohla zahrnovat poradenství a sdílení dokumentů, kontaktů a informací. |
(15) |
Cílem systému pro ochranu zeměpisných označení řemeslných a průmyslových výrobků stanoveného v tomto nařízení je umožnit spotřebitelům činit informovanější rozhodnutí při nákupu a v této souvislosti jim označování a reklamy pomáhají správně identifikovat kvalitní výrobky na trhu. Práva duševního vlastnictví týkající se zeměpisných označení pomáhají hospodářským subjektům a podnikům zhodnotit jejich nehmotná aktiva. S cílem zabránit vytváření nekalé hospodářské soutěže a udržet vnitřní trh by měl mít každý výrobce, včetně výrobce ze třetí země, možnost používat zeměpisné označení zapsané do rejstříku a výrobky pod tímto zeměpisným označením uvádět na trh v celé Unii, včetně v elektronickém obchodování, pokud dotčený výrobek splňuje odpovídající specifikaci výrobku a výrobce podléhá kontrolám. |
(16) |
Název výrobku by měl být způsobilý k ochraně jako zeměpisné označení, pokud daný výrobek splňuje tři kumulativní požadavky: měl by být zakořeněn původ v konkrétním místě, regionu nebo zemi nebo z nich pocházet; určitá jakost, pověst nebo jiné vlastnosti výrobku by mělo být možné přičíst především jeho zeměpisnému původu; a alespoň jeden z výrobních kroků by měl probíhat v uvedené zeměpisné oblasti. Ke splnění těchto požadavků je třeba prokázat, že zeměpisný původ má zásadní význam pro danou jakost, pověst nebo jiné vlastnosti výrobku. Tyto požadavky jsou v souladu s požadavky na zeměpisná označení stanovenými v Ženevském aktu a v právních předpisech Unie o ochraně zeměpisných označení zemědělských produktů, potravin, vína a lihovin. Předmětem chráněného zeměpisného označení by však neměly být výrobky, které jsou v rozporu s veřejným pořádkem. Nutnost uplatnit tuto výjimku týkající se veřejného pořádku by měla být posuzována případ od případu a uvedená výjimka by měla být uplatňována v souladu se Smlouvou o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouva o fungování EU“) a relevantní judikaturou Soudního dvora Evropské unie. |
(17) |
Výrobní krok nebo výrobní kroky uvedené ve specifikaci výrobku jsou ty, které výrobku propůjčují danou jakost, pověst nebo jinou vlastnost. Lidské nebo přírodní faktory nebo jejich kombinace určují, zda je určitý výrobní krok relevantní pro to, aby byl zahrnut do specifikace výrobku. Výrobky, které jsou vyráběny převážně mimo danou zeměpisnou oblast a jsou do ní pouze přepravovány za účelem balení nebo za účelem výrobního kroku, který by mohl být proveden jinde, aniž by to mělo za následek významný rozdíl v dané jakosti, pověsti nebo jiné vlastnosti výrobku, by neměly být způsobilé pro ochranu. Tato zásada by umožnila zabránit tomu, aby byly výrobky nízké kvality bez jedinečných vlastností, které jsou vyráběny téměř zcela mimo danou zeměpisnou oblast, prodávány jako výrobky se zeměpisným označením. |
(18) |
Mikropodniky a malé a střední podniky mají často omezené zdroje k plnění administrativních úkonů. Příslušný orgán členského státu, ze kterého žadatel pochází, by měl usilovat o to, aby na žádost žadatele poskytl v souladu se svou správní praxí pomoc při vypracování jednotného dokumentu stanoveného v tomto nařízení. Pokud se členský stát rozhodne použít řízení o přímém zápisu stanovené tímto nařízením (dále jen „řízení o přímém zápisu“), měl by úřad v úzké spolupráci s jediným kontaktním místem dotčeného členského státu usilovat o poskytnutí pomoci s jednotným dokumentem. Jakoukoli pomocí poskytnutou orgány nebo úřadem by neměla být dotčena odpovědnost žadatele za jednotný dokument. |
(19) |
Za účelem získání ochrany jako zeměpisná označení by názvy měly být zapsány pouze na úrovni Unie. Standardní řízení o zápisu zeměpisného označení podle tohoto nařízení by mělo mít dvě fáze. Za první fázi by měly odpovídat členské státy (dále jen „vnitrostátní fáze“) a za druhou fázi by měl odpovídat úřad (dále jen „unijní fáze“). Pokud byla členskému státu udělena výjimka ze standardního postupu, měl by mít žadatel z uvedeného členského státu možnost podat žádost přímo úřadu v řízení o přímém zápisu. Ochrana udělená podle tohoto nařízení po provedení zápisu by měla být rovněž k dispozici pro zeměpisná označení výrobků pocházejících ze třetích zemí (dále jen „zeměpisná označení třetích zemí“), která splňují příslušné požadavky a jsou v třetí zemi původu chráněna. Úřad by měl vést odpovídající řízení pro zeměpisná označení třetích zemí. |
(20) |
Členské státy by měly stanovit účinná, předvídatelná a rychlá správní řízení. Informace o těchto řízeních, včetně případných lhůt a celkové délky řízení, by měly být veřejně dostupné. Členské státy, Komise a úřad by měly spolupracovat v poradním výboru zřízeném podle tohoto nařízení (dále jen „poradní výbor“) s cílem sdílet osvědčené postupy, aby se efektivita těchto řízení zvýšila. |
(21) |
Řízení o zápisu, včetně námitkového řízení, o změně specifikace výrobku, o zrušení zápisu a o odvolání týkající se zeměpisných označení pocházejících z Unie by měly vést členské státy a úřad a tato řízení by měla splňovat požadavky na transparentnost. Členské státy a úřad by měly odpovídat za jednotlivé fáze těchto řízení. Členské státy by měly odpovídat za vnitrostátní fázi řízení, která spočívá v přijetí žádosti o zápis od žadatele, v jejím přezkumu a ve vedení vnitrostátního námitkového řízení a, po kladném výsledku vnitrostátní fáze řízení, v předání žádosti o zápis úřadu s cílem zahájit unijní fázi řízení. Členské státy by měly pro vnitrostátní fázi řízení stanovit podrobnou procesní úpravu. Tato úprava by měla zahrnovat konzultace mezi žadatelem a případnými vnitrostátními namítajícími, jakož i předložení zprávy žadatelem o výsledku těchto konzultací a o veškerých změnách, jež byly v žádosti o zápis provedeny. Přípustnost námitek a důvody pro zamítnutí zápisu ve vnitrostátní fázi řízení by navíc měly být sladěny s obdobnými podmínkami uplatňovanými v unijní fázi. Úřad by měl odpovídat za přezkum žádostí o zápis v unijní fázi řízení, za vedení námitkového řízení a za udělení či zamítnutí zápisu. Úřad by měl rovněž vést odpovídající řízení pro zeměpisná označení třetích zemí. |
(22) |
Úřad by měl vybízet účastníky k využívání alternativního řešení sporů, jako je mediace, za účelem dosažení smírného urovnání. Za tímto účelem by měl účastníkům řízení nabídnout příležitost využívat tyto služby v řízeních na úrovni Unie. Úřad by měl tyto služby poskytovat sám, ale účastníci řízení by měli mít možnost využívat i jiné mediační služby. |
(23) |
S cílem usnadnit příslušným orgánům správu žádostí o zápis by měly mít dva nebo více členských států možnost spolupracovat ve vnitrostátní fázi řízení, a to i pokud jde o přezkum, vnitrostátní námitkové řízení a předávání žádostí o zápis úřadu, o změnu specifikace výrobku a o zrušení zápisu, a rozhodnout, že jeden z nich bude tato řízení vést rovněž jménem jiného dotčeného členského státu nebo dotčených členských států. V uvedených případech by tyto členské státy měly neprodleně odpovídajícím způsobem Komisi informovat o hlavních parametrech spolupráce. |
(24) |
Za určitých okolností by měly mít členské státy možnost získat výjimku z povinnosti určit příslušný orgán, který bude odpovědný za vnitrostátní fázi řízení o zápisu, včetně vnitrostátního námitkového řízení, o změně specifikace výrobku a o zrušení zápisu. Uvedená výjimka by měla zohlednit skutečnost, že některé členské státy nemají zvláštní vnitrostátní systém pro ochranu zeměpisných označení řemeslných a průmyslových výrobků, že místní zájem na ochraně těchto zeměpisných označení je v těchto členských státech minimální a že by za těchto okolností nebylo opodstatněné uložit jim povinnost zřídit veškerou infrastrukturu nezbytnou pro takový systém. Bylo by účinnější a nákladově efektivnější poskytnout seskupením výrobců z těchto členských států alternativní způsob, kterým mohou své výrobky chránit, a sice řízení o přímém zápisu u úřadu. Tato alternativa by rovněž přinesla členským státům výhody z hlediska nákladů. |
(25) |
Komise by po posouzení informací poskytnutých členským státem měla přijmout rozhodnutí o žádosti tohoto členského státu o výjimku, kterým mu umožní použít postup přímého zápisu. Při přezkumu takové žádosti by Komise měla posoudit všechny relevantní okolnosti, jako jsou počet stávajících chráněných názvů výrobků, počet výrobců a seskupení výrobců s potenciálním zájmem o dané označení v dotčeném členském státě, počet obyvatel dotčeného členského státu, objem prodeje, výrobní kapacity, trhy s danými výrobky a další informace, které členský stát považuje za relevantní k prokázání nízkého zájmu na vnitrostátní úrovni. Komise by měla mít možnost využívat k přijetí rozhodnutí rovněž například informace shromážděné prostřednictvím veřejné konzultace, průzkumu trhu nebo analýzy trhu nebo dopisů od relevantních profesních komor nebo od jakýchkoli jiných relevantních oficiálních instancí. Komise by si měla ponechat právo změnit nebo zrušit rozhodnutí, kterým se členskému státu umožňuje využít řízení o přímém zápisu, pokud dotčený členský stát přestane plnit podmínky. Například by se jednalo o případ, kdy počet přímých žádostí o zápis podaných žadateli z daného členského státu opakovaně v průběhu času překračuje původní odhad tohoto členského státu. |
(26) |
Podle této výjimky by řízení o zápisu, o změně specifikace výrobku a o zrušení zápisu měl vést přímo úřad. Úřad by měl v tomto ohledu v případě potřeby obdržet pomoc od správních orgánů dotčeného členského státu prostřednictvím určeného jediného kontaktního místa, a to zejména pokud jde o přezkum žádosti o zápis. Jediné kontaktní místo by mělo disponovat nezbytnými odbornými znalostmi a místními znalostmi v oblasti zeměpisných označení. Za účelem pomoci úřadu by mělo být jedinému kontaktnímu místu umožněno konzultovat odborníky se znalostmi specifickými pro daný výrobek nebo odvětví. |
(27) |
Uplatňování řízení o přímém zápisu by nemělo zprostit členské státy povinnosti určit orgán příslušný pro provádění kontrol a přijímání nezbytných opatření k prosazování práv stanovených v tomto nařízení. |
(28) |
Aby bylo zajištěno účinné a konzistentní rozhodování o žádostech o zápis, měl by příslušný orgán členského státu bez zbytečného odkladu informovat úřad o jakémkoli řízení před vnitrostátním soudem nebo jiným orgánem ohledně žádosti o zápis, kterou tento příslušný orgán předal úřadu, a o jeho konečných výsledcích. Ze stejného důvodu by měl příslušný orgán průběžně informovat úřad o veškerých vnitrostátních správních a soudních řízeních proti svému rozhodnutí, jimiž může být zápis zeměpisného označení dotčen. |
(29) |
Ode dne, kdy některý členský stát předá žádost úřadu, by členské státy měly mít možnost před dokončením unijní fáze řízení poskytnout zeměpisnému označení dočasnou vnitrostátní ochranu, pokud tím nejsou dotčeny vnitřní trh nebo obchodní politika Unie. Dočasná vnitrostátní ochrana by neměla být poskytována v případě přímého zápisu. |
(30) |
S cílem umožnit hospodářským subjektům, jejichž zájmy jsou zápisem zeměpisného označení dotčeny, tento zapsaný název po omezenou dobu nadále používat by měl úřad udělit zvláštní výjimku pro používání tohoto názvu na přechodné období. Takové přechodné období by mohlo být rovněž povoleno za účelem překonání dočasných obtíží s dlouhodobým cílem zajistit, aby všichni výrobci dodržovali specifikaci výrobku. Aniž jsou dotčena pravidla upravující konflikty mezi zeměpisnými označeními a ochrannými známkami, mělo by být možné názvy, které by jinak porušovaly ochranu zeměpisného označení, za určitých podmínek a po přechodné období nadále používat. |
(31) |
Komise by v některých konkrétních případech měla mít právo převzít od úřadu pravomoc rozhodovat o jednotlivých žádostech o zápis, o změnu specifikace výrobku nebo o zrušení zápisu. Kterýkoli členský stát nebo úřad by měly mít možnost Komisi požádat, aby tuto pravomoc uplatnila. Komise by rovněž měla být schopna tak učinit z vlastního podnětu. Úřad by měl v každém případě nadále nést odpovědnost za přezkum spisu a za námitkové řízení a na základě technických úvah by měl pro Komisi vypracovat návrh prováděcího aktu. |
(32) |
Pro řádné fungování vnitřního trhu je důležité, aby výrobci a další dotčené hospodářské subjekty, jakož i orgány a spotřebitelé, měli rychlý a snadný přístup k relevantním informacím o zeměpisných označeních. |
(33) |
S cílem zabránit roztříštěnosti vnitřního trhu a zajistit transparentnost a jednotnost v Unii je nezbytné zřídit elektronický unijní rejstřík zeměpisných označení řemeslných a průmyslových výrobků (dále jen „unijní rejstřík“), který by měl být snadno přístupný veřejnosti ve strojově čitelném formátu. Unijní rejstřík by měl zřídit a spravovat úřad, který by měl rovněž poskytnout personál pro jeho provoz. Měla by se zvážit možnost využití stávajících databází, aby se zabránilo vytváření zbytečné administrativní zátěže. |
(34) |
Unie sjednává se svými obchodními partnery mezinárodní dohody, včetně dohod týkajících se ochrany zeměpisných označení. Ochrana zeměpisných označení řemeslných a průmyslových výrobků v Unii může vyplývat i z těchto dohod, bez ohledu na mezinárodní zápis stanovený v Ženevském aktu a na systém zápisů stanovený v tomto nařízení. Mělo by být možné zapsat do unijního rejstříku zeměpisná označení chráněná v Unii na základě mezinárodního zápisu podle Ženevského aktu nebo podle mezinárodních dohod s obchodními partnery Unie s cílem usnadnit poskytování informací veřejnosti, zvýšit transparentnost ve prospěch spotřebitelů, a zejména s cílem zajistit ochranu a kontrolu používání těchto zeměpisných označení. V takových případech by měly být příslušné názvy zapsány do unijního rejstříku jako chráněná zeměpisná označení. |
(35) |
Kterýkoli účastník řízení, jehož se rozhodnutí úřadu nepříznivě dotýká, by měl mít právo odvolat se k odvolacím senátům úřadu (dále jen „odvolací senáty“). Rozhodnutí odvolacích senátů by mělo být možné napadnout před Tribunálem, který může napadené rozhodnutí zrušit nebo změnit. |
(36) |
Měl by být zřízen poradní výbor složený z odborníků z členských států a Komise, který bude poskytovat nezbytné znalosti a odborné schopnosti týkající se určitých výrobků, odvětví a místních podmínek, jež by mohly ovlivnit výsledek řízení podle tohoto nařízení. Za účelem získání konkrétních technických znalostí nezbytných pro posuzování jednotlivých žádostí v jakékoli fázi řízení o zápisu, včetně námitkového, odvolacího nebo jiného řízení, by měly mít oddělení zeměpisných označení nebo odvolací senáty možnost, aby z vlastního podnětu nebo na žádost Komise konzultovaly poradní výbor. Konzultace by v případě potřeby měla zahrnovat také obecné stanovisko k posouzení kritérií jakosti, zjištění pověsti výrobku, určení druhové povahy názvu a posouzení rizika uvádění spotřebitelů v omyl. Stanovisko poradního výboru by nemělo být závazné. Poradní výbor by měl ve vhodných případech přizvat odborníky na dotčenou kategorii výrobků, včetně zástupců regionů a akademické obce. Postup jmenování odborníků a fungování poradního výboru by měly být upřesněny v jednacím řádu poradního výboru, který přijme správní rada. |
(37) |
Ochrana by měla být poskytnuta zeměpisným označením zapsaným do unijního rejstříku s cílem zajistit jejich řádné používání a zabránit praktikám, které by mohly spotřebitele uvádět v omyl, zejména pokud jde o srovnatelné výrobky. Pro zjištění, zda jsou výrobky srovnatelné s výrobkem chráněným zeměpisným označením, by měly být vzaty v úvahu všechny relevantní faktory. Ty by měly zahrnovat: skutečnost, zda mají výrobky společné objektivní vlastnosti, jako jsou metoda výroby, fyzický vzhled nebo použití stejných surovin; za jakých okolností jsou výrobky využívány z hlediska relevantního segmentu trhu; zda jsou často distribuovány stejnými kanály; a zda se na ně vztahují podobná pravidla pro uvádění na trh. |
(38) |
Za účelem posílení ochrany zeměpisných označení řemeslných a průmyslových výrobků a účinného boje proti padělání by se ochrana podle tohoto nařízení měla vztahovat i na doménová jména na internetu. Je rovněž důležité řádně zohlednit dohodu TRIPS, a zejména články 22 a 23 uvedené dohody, a Všeobecnou dohodu o clech a obchodu, která byla uzavřena jménem Unie rozhodnutím Rady 94/800/ES (13), včetně článku V uvedené dohody o svobodě průvozu. V tomto právním rámci, a aby byl boj proti padělání účinnější, by se taková ochrana měla vztahovat i na zboží vstupující na celní území Unie, které nebude propuštěno do volného oběhu a na které se vztahují zvláštní celní režimy, jako jsou režimy tranzitu, uskladnění, zvláštního účelu nebo zušlechtění. |
(39) |
Mělo by být zajištěno, aby použití zeměpisného označení v názvu hotového výrobku, který jakožto svou část nebo součást zahrnuje nebo má začleněn výrobek označený zeměpisným označením, bylo v souladu s poctivými obchodními praktikami a nezneužívalo, neoslabovalo, nezhoršovalo ani nepoškozovalo pověst zeměpisného označení. K povolení takového použití by měl být vyžadován souhlas seskupení výrobců nebo jednotlivého výrobce výrobku označeného zeměpisným označením. |
(40) |
Druhové výrazy, které jsou podobné názvu nebo výrazu chráněnému zeměpisným označením nebo jsou jeho součástí, by si měly zachovat svůj druhový charakter. |
(41) |
Homonymní názvy (dále jen „homonyma“) jsou názvy, které se píší nebo vyslovují stejně, ale vztahují se k různým zeměpisným oblastem. Název, který je zcela nebo zčásti homonymní s již zapsaným zeměpisným označením nebo zeměpisným označením, o jehož zápis bylo požádáno, by neměl být zapsán, ledaže by jeho ochrana byla vzhledem k tomu, že je nutné zajistit rovné zacházení s výrobci a neklamat spotřebitele, pokud jde o skutečný zeměpisný původ výrobku, za určitých okolností odůvodněná. Homonyma, která by mohla uvádět spotřebitele v omyl, pokud jde o skutečnou totožnost nebo zeměpisný původ daného výrobku, by neměla být zapsána jako zeměpisné označení. |
(42) |
Ačkoli se povaha a účel ochranných známek a zeměpisných označení liší, měl by být vyjasněn jejich vztah v souvislosti s kritérii pro zamítnutí žádostí o zápis ochranných známek, prohlášení ochranných známek za neplatné a pro koexistenci ochranných známek a zeměpisných označení. Ochrana zeměpisných označení musí být vyvážena s ochranou ochranných známek s dobrým jménem a všeobecně známých známek, zejména s ohledem na základní právo na vlastnictví, jak je stanoveno v článku 17 Listiny, jakož i na závazky vyplývající z mezinárodního práva. Při posuzování vztahu mezi zeměpisným označením a ochrannou známkou by měla být zohledněna jakákoli kontinuita ochrany zeměpisného označení vzniklá zápisem nebo užíváním v členském státě, kde se zeměpisné označení stalo předmětem ochrany Unie v souladu s tímto nařízením, a jakékoli právo přednosti uplatněné ve vztahu k přihlášce ochranné známky. |
(43) |
Seskupení výrobců hrají zásadní úlohu v řízeních o žádostech o zápis zeměpisných označení, jakož i v souvislosti s řízeními o změně specifikace výrobku a o zrušení zápisu. Měla by být vybavena nezbytnými prostředky, které jim umožní identifikaci a lepší marketing jedinečných vlastností jejich výrobků. Úloha seskupení výrobců by proto měla být upřesněna. |
(44) |
Rejstříky národních doménových jmen nejvyšší úrovně zřízené v Unii, které umožňují postupy alternativního řešení sporů pro řešení sporů týkajících se zápisu doménových jmen, by měly zajistit, aby se tyto postupy vztahovaly i na zeměpisná označení. Na základě vhodného postupu alternativního řešení sporů nebo soudního řízení by mělo být možné, aby rejstříky národních doménových jmen nejvyšší úrovně zřízené v Unii doménové jméno zapsané pod národní doménou nejvyšší úrovně zrušily nebo je převedly na příslušné seskupení výrobců, pokud zápis tohoto doménového jména porušuje ochranu zeměpisného označení, pokud není toto doménové jméno užíváno v dobré víře nebo pokud bylo doménové jméno jeho držitelem zapsáno, aniž by měl tento držitel právo k zeměpisnému označení nebo oprávněný zájem na tomto označení. |
(45) |
Komise by měla vyhodnotit proveditelnost zavedení informačního a výstražného systému proti zneužívání zeměpisných označení řemeslných a průmyslových výrobků v systému doménových jmen a předložit zprávu o svých hlavních zjištěních Evropskému parlamentu a Radě. Na základě výsledku tohoto hodnocení by Komise měla v případě potřeby předložit legislativní návrh s cílem takový systém zavést. |
(46) |
Vzhledem k tomu, že systém Unie pro ochranu zeměpisných označení řemeslných a průmyslových výrobků stanovený v tomto nařízení je nový, je důležité zvýšit povědomí o této iniciativě u spotřebitelů, výrobců, zejména mikropodniků a malých a středních podniků, a veřejných orgánů na místní, regionální, celostátní a mezinárodní úrovni. Za tímto účelem by měly být členské státy, Komise, úřad a příslušné zúčastněné strany vybízeny pravidelně provádět propagační činnosti s cílem zvýšit povědomí. |
(47) |
Symbol Unie, označení a zkratky identifikující zapsaná zeměpisná označení a související práva ve vztahu k Unii by měly být v Unii i ve třetích zemích chráněny s cílem zajistit, aby se používaly na pravých výrobcích a aby spotřebitelé nebyli uváděni v omyl, pokud jde o vlastnosti výrobků. |
(48) |
Za účelem lepšího seznámení spotřebitelů s těmito výrobky a s nimi spojenými zárukami a pro snazší rozeznávání těchto výrobků na trhu by mělo být, a to i pro internetové stránky věnované prodeji, doporučeno používání symbolu Unie, označení a zkratky na obalech řemeslných a průmyslových výrobků označených zeměpisným označením, což usnadní kontroly. V případě zeměpisných označení třetích zemí by používání symbolu Unie, označení a zkratky mělo být nadále dobrovolné. |
(49) |
V zájmu srozumitelnosti pro spotřebitele a za účelem zajištění maximálního souladu s právními předpisy Unie o ochraně zeměpisných označení zemědělských produktů, potravin, vín a lihovin by měl být symbol Unie používaný na obalech řemeslných a průmyslových výrobků označených zeměpisným označením totožný se symbolem používaným na obalech zemědělských produktů a potravin, vín a lihovin se zeměpisným označením stanoveným v nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 664/2014 (14). |
(50) |
Přidaná hodnota zeměpisných označení vychází z důvěry spotřebitele. Taková důvěra může být opodstatněná pouze tehdy, je-li zápis zeměpisných označení doprovázen efektivním a účinným mechanismem ověřování a kontrol. Spotřebitelé by měli mít možnost očekávat, že se na veškerá zeměpisná označení budou vztahovat spolehlivé systémy ověřování a kontroly bez ohledu na to, zda výrobky pocházejí z Unie nebo ze třetí země. |
(51) |
S cílem zajistit důvěru spotřebitele v jedinečné vlastnosti řemeslných a průmyslových výrobků označených zeměpisným označením by měli výrobci podléhat systému založenému na vlastním prohlášení výrobce, který před uvedením výrobku na trh a po něm ověřuje soulad se specifikací výrobku. Pro účely kontrol by jednotlivé členské státy měly určit příslušné orgány pro ověřování souladu a sledování. Měla by být umožněna existence jednoho příslušného orgánu určeného pro vnitrostátní fázi řízení a jiného příslušného orgánu určeného pro kontroly, pokud tak členský stát rozhodne. Příslušný orgán by měl mít možnost pověřit některými úkoly kontroly subjekty pro certifikaci výrobků nebo fyzické osoby. |
(52) |
Vlastní prohlášení by měl výrobce předložit příslušnému orgánu odpovědnému za ověřování souladu se specifikací výrobku. Aby se prokázalo, že jsou předpisy nepřetržitě dodržovány, mělo by být toto vlastní prohlášení předkládáno každé tři roky. Výrobci by měli mít povinnost předložit aktualizované vlastní prohlášení, jakmile dojde ke změně specifikace výrobku způsobem, který má na dotčený výrobek vliv. Ověřování založené na vlastním prohlášení by nemělo bránit výrobcům v tom, aby si soulad svých výrobků se specifikací výrobků dali ověřit třetími stranami. Tímto ověřováním třetí stranou by mělo být možno vlastní prohlášení doplnit, nikoli však nahradit. |
(53) |
Vlastní prohlášení by mělo příslušnému orgánu poskytnout všechny nezbytné informace o výrobku, aby příslušný orgán mohl kontrolovat soulad se specifikací výrobku. Aby bylo zajištěno, že informace uvedené ve vlastním prohlášení jsou úplné, měla by být stanovena harmonizovaná struktura těchto prohlášení. Výrobce by měl převzít plnou odpovědnost za zajištění toho, aby údaje uvedené ve vlastním prohlášení byly úplné, konzistentní a přesné, a měl by být schopen poskytnout nezbytné důkazy, které umožní ověření těchto údajů, aniž by tím byla dotčena ochrana know-how a obchodních tajemství. |
(54) |
Po obdržení vlastního prohlášení by příslušný orgán měl provést jeho přezkum, který zahrnuje alespoň kontrolu jeho úplnosti a konzistentnosti. Měly by být vyjasněny zjevné nesrovnalosti a od výrobce by měly být vyžádány chybějící informace. Pokud se příslušný orgán přesvědčí, že poskytnuté údaje jsou úplné a konzistentní, a nemá žádné jiné výhrady ohledně splnění požadavků, měl by vydat nebo obnovit úřední osvědčení o oprávnění vyrábět výrobek označený zeměpisným označením. |
(55) |
Za účelem zajištění souladu se specifikací výrobku a kontroly přesnosti informací poskytnutých ve vlastním prohlášení by měl příslušný orgán s přiměřenou četností provádět kontroly shody na trhu, a to i v elektronickém obchodování, které jsou založeny na analýze rizik a zohledňují riziko případů nesouladu, včetně podvodných nebo klamavých praktik. |
(56) |
V případě nesouladu se specifikací výrobku by příslušný orgán měl přijmout vhodná opatření s cílem zajistit, aby ho dotčení výrobci napravili, a zabránit dalšímu nesouladu. |
(57) |
Jako alternativu k postupu ověřování založenému na vlastním prohlášení by členské státy měly mít možnost stanovit postup ověřování založený na ověření souladu příslušným orgánem nebo určenou třetí stranou. Tento postup ověřování by měl zahrnovat kontroly souladu se specifikací výrobku, a to před uvedením výrobku na trh i po něm. Příslušný orgán by měl mít možnost v případě potřeby na subjekty pro certifikaci nebo fyzické osoby přenést určité úkoly kontroly týkající se kontroly zeměpisného původu dotčeného výrobku nebo procesu jeho výroby. |
(58) |
Na akreditaci subjektů pro certifikaci výrobků by se měly použít evropské normy (normy EN) vypracované Evropským výborem pro normalizaci (CEN) a mezinárodní normy vypracované Mezinárodní organizací pro normalizaci (ISO), které by měly uvedené subjekty používat i na svoji činnost. Akreditace uvedených subjektů by měla probíhat v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 765/2008 (15). Subjekty pro certifikaci výrobků usazené mimo Unii by měly prokázat, že splňují normy Unie nebo mezinárodně uznávané normy, prostřednictvím certifikátu vydaného subjektem, který je uznaným signatářem mnohostranné dohody o uznávání pod záštitou Mezinárodního akreditačního fóra (IAF) nebo členem organizace Mezinárodní spolupráce při akreditaci laboratoří (ILAC). Fyzické osoby by měly disponovat odbornými znalostmi, vybavením, infrastrukturou a zdroji nezbytnými pro plnění úkolů kontroly, které na ně byly přeneseny. Měly by mít náležitou kvalifikaci a zkušenosti, jednat nestranně a nenacházet se v žádném střetu zájmů v souvislosti s výkonem úkolů kontroly, které na ně byly přeneseny. |
(59) |
Členské státy a úřad by měly zveřejnit informace o příslušných orgánech a o subjektech pro certifikaci výrobků a fyzických osobách, na něž byly úkoly kontroly přeneseny, aby byla zajištěna transparentnost a aby se mohly zúčastněné strany na tyto orgány, subjekty a osoby obrátit. |
(60) |
Sledování používání zeměpisných označení na trhu je důležité, aby se zabránilo podvodným a klamavým praktikám, a tím se zajistilo, aby výrobci výrobků označených zeměpisným označením byli řádně odměněni za přidanou hodnotu svých výrobků označených zeměpisným označením a aby bylo osobám porušujícím práva vyplývající ze zeměpisného označení zabráněno v prodeji nevyhovujících výrobků. Členské státy by proto měly určit příslušné orgány, které budou sledovat trh s cílem odhalit jakékoli zneužití zeměpisných označení, a měly by provádět kontroly založené na analýze rizik. V případě zjištěného zneužití zeměpisného označení by měl relevantní příslušný orgán učinit vhodné správní a právní kroky, aby zabránil užívání názvů výrobků nebo služeb, které porušují ochranu zapsaného zeměpisného označení, nebo aby takové užívání zastavil, pokud jsou na jejich území takové výrobky vyráběny nebo uváděny na trh nebo takové služby poskytovány nebo uváděny na trh. Mělo by být možné, aby tyto orgány byly totožné s orgány určenými k ověřování souladu se specifikací výrobku. Mělo by být možné, aby toto sledování prováděly orgány, které provádějí kontroly výrobků nebo kontroly na trhu v jiném kontextu, jako jsou například celní kontroly, dozor nad trhem nebo prosazování práva. |
(61) |
Na jakékoli porušení práv duševního vlastnictví, včetně práv týkajících se zeměpisných označení, jsou použitelná opatření, řízení a nápravná opatření stanovená ve směrnici Evropského parlamentu a Rady 2004/48/ES (16). Kromě toho nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 608/2013 (17) stanoví podmínky a postupy pro přijetí opatření celními orgány, pokud zboží podezřelé z porušení práva duševního vlastnictví, včetně práva týkajícího se zeměpisných označení, podléhá nebo by mělo podléhat na celním území Unie celnímu dohledu nebo celní kontrole. Obdobně nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 386/2012 (18) stanoví úkoly a činnosti úřadu související s prosazováním práv duševního vlastnictví, včetně podpory spolupráce s relevantními orgány členských států a mezi nimi. |
(62) |
Pro řádné fungování vnitřního trhu je důležité, aby výrobci mohli rychle a snadno prokázat, že jsou oprávněni používat název, který je chráněn jako zeměpisné označení, například v souvislosti s celními kontrolami nebo kontrolami trhu nebo na požádání obchodních partnerů či spotřebitelů. Za tímto účelem by měli používat úřední osvědčení o oprávnění vyrábět výrobek označený zeměpisným označením, které mají k dispozici. |
(63) |
Vzhledem k tomu, že se kontrolní systém stanovený v tomto nařízení řídí přístupem spočívajícím v zapojení veřejného a soukromého sektoru, měli by rovněž sami výrobci přispívat k ochraně zeměpisných označení. Měli by provádět kontroly souladu s cílem ověřit soulad výrobku se specifikací výrobku, které budou případně doplněny o interní kontroly souladu řízené a organizované příslušným seskupením výrobců. Kromě toho by výrobci měli být vybízeni k tomu, aby podporovali veřejné orgány při sledování používání zeměpisných označení na trhu. Výrobci by rovněž měli být vybízeni k tomu, aby příslušným orgánům oznamovali veškeré případy nesouladu nebo možná porušení pravidel. |
(64) |
Za účelem posílení ochrany zeměpisných označení řemeslných a průmyslových výrobků a účinnějšího boje proti padělání by se ochrana podle tohoto nařízení měla vztahovat na offline i online prostředí, včetně doménových jmen na internetu. K prodeji výrobků, včetně výrobků označených zeměpisným označením, se stále častěji používají zprostředkovatelské služby, zejména online platformy. V tomto ohledu by informace související s reklamou, propagací a prodejem zboží, které porušuje ochranu zeměpisných označení podle tohoto nařízení, měly být považovány za nezákonný obsah ve smyslu čl. 3 písm. h) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 2022/2065 (19) a měly by se na ně vztahovat povinnosti a opatření podle uvedeného nařízení. |
(65) |
Členské státy by měly stanovit účinné, přiměřené a odrazující sankce, které by odrazovaly výrobce výrobků označených zeměpisným označením a osoby porušující zeměpisná označení od možného podvodného jednání. |
(66) |
Vzhledem k tomu, že jednotlivé výrobní kroky týkající se výrobku označeného zeměpisným označením mohou probíhat ve více než jednom členském státě a že výrobky vyrobené v jednom členském státě mohou být prodávány v jiném členském státě, měla by být zajištěna správní pomoc a spolupráce mezi členskými státy, aby byly umožněny účinné a efektivní kontroly a prosazování práva. |
(67) |
Činnost Unie po přistoupení k Ženevskému aktu je upravena nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) 2019/1753 (20). Některá ustanovení uvedeného nařízení by měla být změněna, aby byla zajištěna soudržnost se zavedením systému Unie pro ochranu zeměpisných označení řemeslných a průmyslových výrobků v souladu s tímto nařízením. V této souvislosti by měl úřad vystupovat jako příslušný orgán Unie, pokud jde o zeměpisná označení řemeslných a průmyslových výrobků podle Ženevského aktu. Ustanovení nařízení (EU) 2019/1753 použitelná na zeměpisná označení, která nespadají do oblasti působnosti práva Unie upravujících systém ochrany zeměpisných označení zemědělských produktů, by proto měla být uvedena do souladu s tímto nařízením. |
(68) |
Obdobně by za účelem zajištění soudržnosti s tímto nařízením mělo být změněno nařízení (EU) 2017/1001. Úkoly svěřené úřadu podle tohoto nařízení, pokud jde o správu a propagaci zeměpisných označení, by měly být doplněny na seznam úkolů úřadu stanoveného v článku 151 nařízení (EU) 2017/1001. |
(69) |
Pro úkoly svěřené úřadu podle tohoto nařízení by jazyky úřadu měly být všechny úřední jazyky Unie. Pokud jde o žádosti o zápis, žádosti o změnu specifikace výrobku a žádosti o zrušení zápisu podané žadateli ze třetích zemí, měl by úřad přijímat úředně ověřené překlady dokumentů a informací do jednoho z úředních jazyků Unie. Úřad by měl mít možnost ve vhodných případech použít ověřené strojové překlady. |
(70) |
Členské státy by měly mít možnost účtovat si poplatek na pokrytí nákladů na správu systému pro ochranu zeměpisných označení řemeslných a průmyslových výrobků. V této souvislosti by členské státy měly zohlednit situaci mikropodniků a malých a středních podniků. Úřad by neměl účtovat poplatek za žádosti o zápis předané příslušnými orgány členských států po dokončení vnitrostátní fáze řízení o zápisu. Úřad by však měl účtovat poplatek za řízení o přímém zápisu, jelikož tento postup přináší úřadu více práce než vyřizování žádostí o zápis, které již byly přezkoumány ve vnitrostátní fázi řízení. Úřad by měl rovněž účtovat poplatky za řízení podle tohoto nařízení týkající se zeměpisných označení třetích zemí a za řízení o odvolání. |
(71) |
Poplatky nebo úhrady za kontrolu a ověřování by měly pokrývat, nikoliv však převyšovat náklady, včetně režijních nákladů, které příslušným orgánům provádějícím kontroly, vzniknou. Režijní náklady by mohly zahrnovat náklady na organizaci a podporu nezbytnou pro plánování a provádění kontrol a případně využívání subjektů pro certifikaci výrobků nebo fyzických osob. Za podání vlastního prohlášení a jeho zpracování by neměl být účtován žádný poplatek. |
(72) |
Nezbytné náklady na zřízení informačního systému, který je podle tohoto nařízení plánován, totiž digitálního systému pro elektronické podávání a předávání žádostí o zápis úřadu, unijního rejstříku a digitálního portálu, by měly být financovány z kumulovaného rozpočtového přebytku úřadu. Provozní náklady vyplývající z úkolů, které jsou úřadu tímto nařízením svěřeny, by měly být hrazeny z provozního rozpočtu úřadu. |
(73) |
Digitální systém pro elektronické podávání a předávání žádostí o zápis úřadu by měl zahrnovat služby kontaktu s uživateli i služby zajištění provozu a umožňovat hladké připojení, rozhraní a integraci ve vztahu k informačním systémům vnitrostátních orgánů, unijnímu rejstříku a informačnímu systému WIPO pro správu související s Ženevským aktem. Unijní rejstřík by měl mít podobný vzhled a alespoň stejné funkce jako unijní rejstřík zeměpisných označení pro vína, potraviny a zemědělské produkty. |
(74) |
Za účelem změny nebo doplnění jiných než podstatných prvků tohoto nařízení by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování EU, pokud jde o: i) další upřesnění požadavků na dokumentaci přiloženou k žádosti o zápis; ii) uvedení dalších položek průvodní dokumentace, jež má být předložena; iii) upřesnění kritérií pro řízení o přímém zápisu; iv) stanovení postupů a podmínek pro přípravu a podávání žádostí o zápis úřadu; v) upřesnění obsahu odvolání a postupu pro podání a přezkum odvolání; vi) upřesnění obsahu a formy rozhodnutí odvolacích senátů; a vii) změny údajů a požadavků týkajících se standardního formuláře pro vlastní prohlášení. Je obzvláště důležité, aby Komise vedla v rámci přípravné činnosti odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni, a aby tyto konzultace probíhaly v souladu se zásadami stanovenými v interinstitucionální dohodě ze dne 13. dubna 2016 o zdokonalení tvorby právních předpisů (21). Pro zajištění rovné účasti na vypracovávání aktů v přenesené pravomoci obdrží Evropský parlament a Rada veškeré dokumenty současně s odborníky z členských států a jejich odborníci mají automaticky přístup na setkání skupin odborníků Komise, jež se věnují přípravě aktů v přenesené pravomoci. |
(75) |
Za účelem zajištění jednotných podmínek k uplatňování tohoto nařízení by měly být Komisi svěřeny prováděcí pravomoci, pokud jde o: i) stanovení pravidel omezujících informace obsažené ve specifikaci výrobku, pokud je toto omezení nezbytné k zabránění příliš objemným žádostem o zápis; ii) stanovení pravidel pro formu specifikace výrobku; iii) určení formátu a online podoby průvodní dokumentace; iv) stanovení podrobných pravidel pro postupy přípravy a podávání přímých žádostí; v) stanovení podrobných pravidel pro postupy týkající se žádostí o zápis podávaných úřadu a pro jejich formu a podobu, a to i ve vztahu k žádostem týkajícím se území více než jedné země; vi) stanovení pravidel pro podávání námitky a určení formátu a online podoby odůvodněného prohlášení o námitce; vii) stanovení pravidel pro předkládání připomínek a určení jejich formátu a online podoby; viii) rozhodnutí a postupy v případech, kdy Komise od úřadu převezme pravomoc rozhodnout o žádosti o zápis; ix) stanovení podrobných pravidel pro postup pro žádost o unijní změnu specifikace výrobku a pro jejich formu a podobu a pro postup pro standardní změny a pro jejich formu, a pro sdělování těchto změn úřadu; x) stanovení podrobných pravidel pro postupy a formu týkající se zrušení zápisu, jakož i pro podobu žádostí o zrušení zápisu; xi) stanovení architektury IT a podoby unijního rejstříku; xii) určení formátu a online podoby výpisů z unijního rejstříku; xiii) určení technických vlastností symbolu Unie a označení, jakož i pravidel pro jejich používání na výrobcích uváděných na trh pod zapsaným zeměpisným označením, včetně pravidel týkajících se jazykových znění, jež mají být použita; xiv) stanovení povahy a druhu informací, které se mají vyměňovat, a způsobů výměny těchto informací pro účely kontrol a xv) stanovení výše poplatků účtovaných úřadem a způsobů jejich úhrady nebo v případě poplatku za odvolání k odvolacím senátům, jejich vrácení. Tyto pravomoci by měly být vykonávány v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 (22). |
(76) |
Stávající ochrana zeměpisných označení na vnitrostátní úrovni je založena na různých regulačních přístupech. Existence dvou souběžných systémů na úrovni Unie a na vnitrostátní úrovni s sebou nese riziko uvedení spotřebitelů a výrobců v omyl. Nahrazení vnitrostátních systémů pro ochranu zeměpisných označení řemeslných a průmyslových výrobků unijním regulačním rámcem by vytvořilo právní jistotu, snížilo administrativní zátěž vnitrostátních orgánů, zajistilo spravedlivou hospodářskou soutěž mezi výrobci výrobků označených takovým zeměpisným označením, jakož i předvídatelné a relativně nízké náklady, a posílilo důvěryhodnost výrobků v očích spotřebitelů. Za tímto účelem by vnitrostátní systémy pro ochranu zeměpisných označení řemeslných a průmyslových výrobků měly přestat existovat do dvanácti měsíců ode dne použitelnosti tohoto nařízení. Ochranu poskytovanou v rámci těchto vnitrostátních systémů by mělo být možné včas prodloužit až do dokončení procesu zápisu vnitrostátních zeměpisných označení, která určí dotčené členské státy. Některé členské státy, zejména ty, které jsou smluvními stranami Lisabonské dohody na ochranu označení původu a o jejich mezinárodním zápisu, již podle uvedené dohody zapsaly zeměpisná označení řemeslných a průmyslových výrobků. Rovněž podle uvedené dohody udělily ochranu zeměpisným označením třetích zemí. Nařízení (EU) 2019/1753 by proto mělo být změněno, aby umožňovalo pokračující ochranu těchto zeměpisných označení. |
(77) |
Vzhledem k tomu, že k zajištění toho, aby byl zaveden rámec pro řádné fungování tohoto nařízení, je zapotřebí určité doby na vytvoření unijního a mezinárodního systému pro ochranu zeměpisných označení řemeslných a průmyslových výrobků, mělo by se toto nařízení začít používat po uplynutí přiměřené lhůty po jeho přijetí. Některá ustanovení týkající se výjimky z vnitrostátní fáze řízení, poradního výboru, zřízení informačního systému a přenesení pravomocí na Komisi by se však měla použít od vstupu tohoto nařízení v platnost. |
(78) |
Toto nařízení dodržuje základní práva a ctí zásady uznávané zejména Listinou. Toto nařízení by proto mělo být vykládáno a uplatňováno v souladu s těmito právy a zásadami, včetně práva na ochranu osobních údajů, svobody podnikání a práva na vlastnictví, včetně duševního vlastnictví. |
(79) |
Jelikož cíle tohoto nařízení, totiž zřízení systému Unie pro ochranu zeměpisných označení řemeslných a průmyslových výrobků, nemůže být dosaženo uspokojivě členskými státy, ale spíše jej, z důvodu rozsahu a účinků tohoto nařízení, může být lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto nařízení rámec toho, co je nezbytné pro dosažení tohoto cíle. |
(80) |
Evropský inspektor ochrany údajů byl konzultován v souladu s čl. 42 odst. 1 nařízení (EU) 2018/1725 a dne 2. června 2022 vydal své stanovisko (23), |
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
HLAVA I
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
Předmět
Tímto nařízením se stanoví pravidla pro:
a) |
zápis a ochranu zeměpisných označení označujících řemeslné a průmyslové výrobky s danou jakostí, pověstí či jinou vlastností, jež souvisí s jejich zeměpisným původem, jakož i související kontroly, a |
b) |
zeměpisná označení zapsaná do mezinárodního rejstříku zřízeného podle Ženevského aktu Lisabonské dohody o označeních původu a zeměpisných označeních (dále jen „Ženevský akt“), jehož správu zajišťuje Světová organizace duševního vlastnictví (dále také „WIPO“). |
Článek 2
Cíle
Tímto nařízením se zavádí systém Unie pro ochranu zeměpisných označení řemeslných a průmyslových výrobků, zejména stanovením pravidel týkajících se:
a) |
nezbytných úkolů, práv a povinností výrobců, pokud jde o správu zeměpisných označení, a to i v reakci na společenskou poptávku po udržitelných výrobcích; |
b) |
jednoduchého a efektivního zápisu zeměpisných označení s ohledem na náležitou ochranu práv duševního vlastnictví; |
c) |
vytváření přidané hodnoty přispíváním ke spravedlivé hospodářské soutěži na trhu; |
d) |
spolehlivých informací a záruky pravosti pro spotřebitele u výrobků označených zeměpisným označením; |
e) |
účinných kontrol a prosazování práva ve vztahu k zeměpisným označením pro řemeslné a průmyslové výrobky a uvádění těchto výrobků na trh v celé Unii, a to i v elektronickém obchodování, při zajištění integrity vnitřního trhu; |
f) |
místního hospodářského rozvoje, který přispívá k ochraně know-how a společného dědictví. |
Článek 3
Oblast působnosti
1. Toto nařízení se použije na řemeslné a průmyslové výrobky.
2. Toto nařízení se nepoužije na zemědělské produkty ani na potraviny uvedené v nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1151/2012, na vína uvedená v nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1308/2013 ani na lihoviny uvedené v nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2019/787.
3. Zápisem a ochranou zeměpisných označení podle tohoto nařízení není dotčena povinnost výrobců dodržovat právo Unie, zejména pokud jde o uvádění výrobků na trh, označování výrobků, bezpečnost výrobků, ochranu spotřebitele a dohled nad trhem.
4. Na zeměpisná označení chráněná podle tohoto nařízení se nevztahuje směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2015/1535 (24).
Článek 4
Definice
Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
1) |
„řemeslnými a průmyslovými výrobky“ výrobky:
|
2) |
„výrobcem“ hospodářský subjekt, který provádí jeden nebo více výrobních kroků při výrobě řemeslných a průmyslových výrobků; |
3) |
„seskupením výrobců“ jakékoli sdružení složené převážně z výrobců stejného výrobku, bez ohledu na jeho právní formu; |
4) |
„výrobním krokem“ jakákoli fáze výroby, včetně zhotovení, zpracování, získání, extrakce, řezání nebo přípravy, až do okamžiku, kdy výrobek dosáhne podoby, v níž může být uveden na trh; |
5) |
„tradičním“ v souvislosti s výrobkem pocházejícím z určité zeměpisné oblasti prokázané historické používání výrobci v dané komunitě po dobu, která umožňuje předávání mezi generacemi; |
6) |
„druhovým výrazem“:
|
7) |
„subjektem pro certifikaci výrobků“ subjekt jakékoli právní formy, který je pověřen úkolem osvědčovat, že výrobky označené zeměpisným označením jsou v souladu se specifikací výrobku; |
8) |
„vlastním prohlášením“ dokument na harmonizovaném formuláři obsaženém v příloze I, ve kterém výrobce, který může být zastoupen zplnomocněným zástupcem, na svou výlučnou odpovědnost uvádí, že výrobek je v souladu s odpovídající specifikací výrobku a že byly provedeny všechny nezbytné kontroly a zkoušky pro správné určení shody, aby příslušným orgánům členských států prokázal zákonné používání zeměpisného označení; |
9) |
„úřadem“ Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví, zřízený nařízením (EU) 2017/1001; |
10) |
„připomínkou“ písemná připomínka podaná u úřadu, která poukazuje na nepřesnosti v žádosti, aniž by vedla k zahájení námitkového řízení; |
11) |
„vnitrostátní zvláštní ochranou zeměpisných označení řemeslných a průmyslových výrobků“ práva duševního vlastnictví podle celostátního, regionálního nebo místního práva, která konkrétně chrání názvy označující řemeslné a průmyslové výrobky s danou jakostí, pověstí nebo jinou vlastností, jež souvisí s jejich zeměpisným původem, s výjimkou ochranných známek. |
Článek 5
Ochrana údajů
1. Komise a úřad se považují za správce údajů ve smyslu čl. 3 bodu 8 nařízení (EU) 2018/1725 v souvislosti se zpracováním osobních údajů v průběhu řízení, pro které jsou příslušné v souladu s tímto nařízením.
2. Příslušné orgány členských států se považují za správce údajů ve smyslu čl. 4 bodu 7 nařízení (EU) 2016/679 v souvislosti se zpracováním osobních údajů v průběhu řízení, pro které jsou příslušné v souladu s tímto nařízením.
Článek 6
Požadavky na zeměpisné označení
1. Aby měl název řemeslného nebo průmyslového výrobku nárok na ochranu jako zeměpisné označení, musí tento výrobek splňovat tyto požadavky:
a) |
pochází z určitého místa, regionu nebo země; |
b) |
jeho danou jakost, pověst nebo jinou vlastnost lze přičíst především jeho zeměpisnému původu a |
c) |
alespoň jeden z výrobních kroků probíhá ve vymezené zeměpisné oblasti. |
2. Z ochrany zeměpisného označení jsou vyloučeny výrobky, které jsou v rozporu s veřejným pořádkem.
HLAVA II
ZÁPIS ZEMĚPISNÝCH OZNAČENÍ
Kapitola 1
Obecná ustanovení
Článek 7
Řízení o zápisu
1. Řízení o zápisu má dvě fáze. První fáze probíhá na vnitrostátní úrovni v souladu s články 12 až 16. Druhá fáze probíhá na úrovni Unie v souladu s články 21 až 30.
2. Odchylně od odstavce 1 tohoto článku mohou členské státy požádat o výjimku v souladu s článkem 19 od vnitrostátní fáze řízení o zápisu. V takových případech se žádosti o zápis podávají přímo úřadu.
3. Veškerá administrativní zátěž spojená s postupem zápisu musí být omezena na minimum.
Článek 8
Žadatel
1. Žádost o zápis zeměpisného označení (dále jen „žádost o zápis“) podává seskupení výrobců.
2. Odchylně od odstavce 1 je za žadatele považován jediný výrobce, jsou-li splněny následující podmínky:
a) |
dotčená osoba je jediným výrobcem, který chce žádost o zápis podat, a |
b) |
dotčená zeměpisná oblast je vymezena specifickou částí území bez odkazu na hranice pozemků a má vlastnosti, které jsou zjevně odlišné od vlastností sousedních zeměpisných oblastí, nebo se vlastnosti daného výrobku liší od vlastností výrobků vyráběných v sousedních zeměpisných oblastech. |
3. Místní nebo regionální subjekty členského státu, z něhož seskupení výrobců nebo jediný výrobce pocházejí, mohou poskytovat pomoc při přípravě žádosti o zápis a v souvisejícím řízení.
4. Za žadatele ve smyslu odstavce 1 tohoto článku lze považovat místní nebo regionální orgán jiný než orgány uvedené v čl. 12 odst. 1 a čl. 50 odst. 1 určený členským státem nebo soukromý subjekt určený členským státem. V žádosti o zápis musí být uvedeny důvody tohoto určení.
5. V případě výrobku, který pochází z přeshraniční zeměpisné oblasti, může několik žadatelů z různých členských států, z členských států a třetích zemí, nebo ze třetích zemí podat společnou žádost o zápis zeměpisného označení pro takový výrobek.
Článek 9
Specifikace výrobku
1. Aby mohl být název řemeslného nebo průmyslového výrobku chráněn jako zeměpisné označení, musí daný výrobek splňovat specifikaci výrobku, která prokazuje, že jsou splněny všechny požadavky čl. 6 odst. 1. Specifikace výrobku musí být objektivní a nediskriminační a musí uvádět výrobní kroky probíhající ve vymezené zeměpisné oblasti.
Specifikace výrobku musí obsahovat:
a) |
název, který má být chráněn jako zeměpisné označení, což může být zeměpisný název místa výroby výrobku nebo název používaný v obchodním styku nebo v běžném jazyce k popisu výrobku ve vymezené zeměpisné oblasti nebo k odkazování na něj; |
b) |
druh výrobku; |
c) |
popis výrobku, včetně případně surovin; |
d) |
specifikaci vymezené zeměpisné oblasti uvedené v čl. 6 odst. 1 písm. a) a informace, které dokládají souvislost mezi zeměpisnou oblastí a danou jakostí, pověstí nebo jinou vlastností výrobku uvedenou v čl. 6 odst. 1 písm. b); |
e) |
důkaz, že výrobek pochází z vymezené zeměpisné oblasti, jak je uvedena v čl. 6 odst. 1 písm. a) a c), a to i uvedením výrobních kroků, které ve vymezené zeměpisné oblasti probíhají; |
f) |
popis metod výroby a případně použitých tradičních metod a zvláštních postupů; |
g) |
údaje o balení, pokud žadatel rozhodne, že výrobek musí být zabalen ve vymezené zeměpisné oblasti, přičemž v takovém případě žadatel ve vztahu k danému výrobku dostatečně odůvodní, proč musí být zabalen v dané oblasti; |
h) |
jakékoli zvláštní pravidlo týkající se označování výrobku; |
i) |
údaje o jakémkoli jednotlivém výrobním kroku, který provádí jeden nebo více výrobců v členském státě nebo třetí zemi jiných, než jsou členský stát nebo třetí země, z nichž název výrobku pochází, a údaje o jakýchkoli zvláštních ustanoveních pro ověřování souladu v tomto ohledu; |
j) |
další požadavky stanovené členskými státy nebo případně seskupením výrobců, které však musí být objektivní, nediskriminační a slučitelné s unijním a vnitrostátním právem. |
2. Komise může přijmout prováděcí akty, kterými stanoví pravidla omezující informace obsažené ve specifikaci výrobku uvedené v odstavci 1 tohoto článku, pokud je toto omezení nezbytné k zabránění nadměrně objemným žádostem o zápis, a pravidla pro formu specifikace výrobku. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 68 odst. 2.
Článek 10
Jednotný dokument
1. Jednotný dokument obsažený v žádosti o zápis v souladu s čl. 13 odst. 2 písm. b) se vyhotovuje za použití standardního formuláře obsaženého v příloze II. Obsahuje tyto informace:
a) |
název, který má být chráněn jako zeměpisné označení; |
b) |
druh výrobku; |
c) |
popis výrobku, případně včetně informací o balení a označování; |
d) |
stručné vymezení zeměpisné oblasti; |
e) |
popis souvislosti mezi výrobkem a vymezenou zeměpisnou oblastí uvedených v čl. 6 odst. 1, včetně případně zvláštních údajů týkajících se popisu výrobku nebo metody výroby, které uvedenou souvislost odůvodňují. |
2. Je-li žadatelem mikropodnik nebo malý či střední podnik anebo seskupení výrobců sestávající pouze z mikropodniků a malých a středních podniků, snaží se příslušný orgán členského státu určený v souladu s čl. 12 odst. 1, z něhož seskupení výrobců nebo jediný výrobce pochází, v souladu se svou správní praxí pomoci žadateli na jeho žádost s přípravou jednotného dokumentu, aniž je dotčeno rozhodnutí o žádosti o zápis.
V případě přeshraničních žádostí se příslušný orgán kteréhokoli dotčeného členského státu považuje za příslušný orgán ve smyslu prvního pododstavce.
Pokud se členský stát rozhodne použít postup přímého zápisu podle článku 20, snaží se úřad v úzké spolupráci s jediným kontaktním místem určeným podle čl. 19 odst. 5 pomoci žadateli s přípravou jednotného dokumentu.
Žádnou pomocí poskytnutou orgány nebo úřadem podle tohoto odstavce není dotčena odpovědnost žadatele za jednotný dokument.
Článek 11
Dokumentace přiložená k žádosti o zápis
1. Dokumentace přiložená k žádosti o zápis (dále jen „průvodní dokumentace“) musí obsahovat:
a) |
název a kontaktní údaje žadatele; |
b) |
název a kontaktní údaje příslušného orgánu určeného v souladu s čl. 50 odst. 1 a případného subjektu pro certifikaci výrobků nebo fyzické osoby, které ověřují soulad se specifikací výrobku uvedenou v čl. 51 odst. 5 písm. b), čl. 52 odst. 1 písm. b) a čl. 53 písm. b); |
c) |
informace o veškerých omezeních používání nebo ochrany zeměpisného označení, jakož i o všech přechodných opatřeních, která žadatel nebo příslušný vnitrostátní orgán navrhují, zejména po přezkumu žádosti o zápis příslušným vnitrostátním orgánem a případném námitkovém řízení; |
d) |
veškeré další informace, které členský stát nebo žadatel považují za vhodné. |
2. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 69 za účelem doplnění tohoto nařízení dalším upřesněním požadavků stanovených v odstavci 1 tohoto článku.
3. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 69, kterými se toto nařízení mění uvedením dalších položek průvodní dokumentace, jež má být předložena.
4. Komise může přijmout prováděcí akty, kterými určí formát a online podobu průvodní dokumentace. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 68 odst. 2.
Kapitola 2
Vnitrostátní fáze řízení
Článek 12
Určení příslušného orgánu
1. Aniž jsou dotčeny odstavec 2 tohoto článku nebo článek 19, každý členský stát určí orgán příslušný pro vnitrostátní fázi řízení o zápisu zeměpisných označení řemeslných a průmyslových výrobků.
Tento příslušný orgán je rovněž odpovědný za vnitrostátní fázi řízení o změně specifikace výrobku nebo o zrušení zápisu.
2. Dva nebo více členských států se mohou dohodnout, že vnitrostátní fázi řízení podle odstavce 1, včetně předání žádosti o zápis úřadu, vede příslušný orgán jednoho z uvedených členských států, a to i jménem druhého členského státu nebo ostatních členských států.
3. Členské státy do 1. prosince 2025 sdělí Komisi a úřadu názvy a adresy příslušných orgánů určených podle odstavce 1 a uvedené informace průběžně aktualizují. V téže lhůtě Komisi a úřad informují, pokud se v souvislosti s vnitrostátní fází řízení rozhodnou trvale vzájemně spolupracovat podle odstavce 2.
Článek 13
Podání žádosti o zápis
1. Aniž jsou dotčeny čl. 12 odst. 2 a čl. 20 odst. 1, podává se žádost o zápis zeměpisného označení výrobku pocházejícího z Unie příslušnému orgánu členského státu, z něhož výrobek pochází.
2. Žádost o zápis musí obsahovat:
a) |
specifikaci výrobku uvedenou v článku 9; |
b) |
jednotný dokument uvedený v článku 10 a |
c) |
průvodní dokumentaci uvedenou v článku 11. |
3. Příslušný orgán žadatelům umožní podávat žádosti o zápis elektronicky.
Článek 14
Přezkum žádosti o zápis příslušným orgánem
1. Příslušný orgán přezkoumá žádost o zápis účinnými a transparentními mechanismy s cílem ověřit, zda tato žádost splňuje požadavky stanovené v článcích 6 a 8 a zda obsahuje nezbytné informace podle článků 9, 10 a 11.
2. Pokud příslušný orgán zjistí, že je žádost o zápis neúplná či nesprávná, umožní žadateli, aby ji ve stanovené lhůtě doplnil nebo opravil.
3. Pokud po přezkumu žádosti o zápis příslušný orgán zjistí, že tato žádost požadavky uvedené v článcích 6 a 8 nesplňuje nebo neobsahuje nezbytné informace uvedené v článcích 9, 10 a 11, zamítne ji. V opačném případě zahájí vnitrostátní námitkové řízení podle článku 15.
Článek 15
Vnitrostátní námitkové řízení
1. Po přezkumu uvedenému v čl. 14 odst. 1 provede příslušný orgán vnitrostátní námitkové řízení. Jeho součástí musí být zveřejnění žádosti a lhůta alespoň dvou měsíců ode dne zveřejnění, během níž může kdokoli, kdo má oprávněný zájem a má sídlo nebo bydliště v členském státě odpovědném za vnitrostátní fázi řízení nebo v členských státech, z nichž dotčený výrobek pochází (dále jen „vnitrostátní namítající“), podat příslušnému orgánu námitku proti žádosti. Členské státy upraví podrobnosti tohoto námitkového řízení.
2. Shledá-li příslušný orgán námitku přípustnou, vyzve do dvou měsíců od jejího obdržení vnitrostátního namítajícího a žadatele, aby po přiměřenou dobu nepřesahující tři měsíce vedli konzultace s cílem dosáhnout smírného urovnání. Kdykoli během této doby může příslušný orgán na společnou žádost vnitrostátního namítajícího a žadatele tuto dobu prodloužit nejvýše o tři měsíce. Výsledek těchto konzultací, včetně případných dohodnutých změn žádosti, sdělí žadatel příslušnému orgánu.
3. Námitka se musí opírat o jeden nebo více z těchto důvodů:
a) |
navrhované zeměpisné označení nesplňuje požadavky na ochranu stanovené v tomto nařízení; |
b) |
zápis navrhovaného zeměpisného označení by byl v rozporu s článkem 42, článkem 43 nebo s čl. 44 odst. 2, nebo |
c) |
zápis navrhovaného zeměpisného označení by ohrozil existenci totožného nebo podobného názvu užívaného v obchodním styku či ochranné známky nebo existenci výrobků, které se po dobu nejméně pěti let přede dnem zveřejnění podle odstavce 1 nacházely na trhu v souladu s právem. |
Článek 16
Rozhodnutí ve vnitrostátní fázi řízení
1. Pokud příslušný orgán po přezkumu žádosti o zápis a posouzení výsledků námitkového řízení, včetně případných dohodnutých změn této žádosti, dospěje k závěru, že jsou splněny požadavky tohoto nařízení, vydá bez zbytečného odkladu kladné rozhodnutí a předá tuto žádost úřadu v souladu s čl. 22 odst. 1. Pokud příslušný orgán shledá, že požadavky tohoto nařízení splněny nejsou, žádost o zápis zamítne.
2. Příslušný orgán své rozhodnutí zveřejní. Elektronicky zveřejní specifikaci výrobku, na níž se jeho kladné rozhodnutí zakládá.
3. Jakýkoli účastník řízení, který má oprávněný zájem, má právo se proti rozhodnutí přijatému podle odstavce 1 odvolat.
Článek 17
Efektivita řízení
V souvislosti s články 14, 15 a 16 členské státy zajistí efektivní, předvídatelná a rychlá správní řízení. Informace o těchto řízeních, včetně případných platných lhůt a celkové délky řízení, musí být veřejně dostupné. Členské státy, Komise a úřad spolupracují v poradním výboru zřízeném podle článku 35 (dále jen „poradní výbor“) s cílem sdílet osvědčené postupy, aby se efektivita těchto řízení zvýšila.
Článek 18
Dočasná vnitrostátní ochrana
1. Členský stát může zeměpisnému označení poskytnout dočasnou vnitrostátní ochranu účinnou ode dne předání žádosti o zápis úřadu.
2. Dočasná vnitrostátní ochrana skončí dnem přijetí rozhodnutí o žádosti o zápis, nebo dnem zpětvzetí této žádosti.
3. Pokud zeměpisné označení není zapsáno podle tohoto nařízení, nese výlučnou odpovědnost za důsledky dočasné vnitrostátní ochrany dotčený členský stát.
4. Opatření přijatá členskými státy v souladu s tímto článkem mají účinky pouze na vnitrostátní úrovni. Nejsou jimi dotčeny vnitřní trh ani mezinárodní obchod.
Článek 19
Výjimka z vnitrostátní fáze řízení
1. Komisi je svěřena pravomoc udělit členskému státu výjimku z povinnosti stanovené v oddíle 1 určit příslušný orgán a vyřizovat žádosti na vnitrostátní úrovni, pokud tento členský stát do 30. listopadu 2024 předloží Komisi:
a) |
důkazy o tom, že dotčený členský stát nemá zavedenu vnitrostátní zvláštní ochranu pro zeměpisná označení řemeslných a průmyslových výrobků, a |
b) |
žádost o takovou výjimku spolu s posouzením, které prokazuje, že místní zájem na ochraně zeměpisných označení řemeslných a průmyslových výrobků je nízký. |
2. Komise si může před přijetím rozhodnutí o výjimce uvedené v odstavci 1 vyžádat od členského státu další informace.
3. Členský stát, kterému byla udělena výjimka v souladu s odstavcem 1, může písemně informovat Komisi o tom, že se rozhodl tuto výjimku již nevyužívat a že se rozhodl určit příslušný orgán pro účely vnitrostátní fáze řízení o zápisu. Tímto rozhodnutím členského státu přestat využívat výjimku nejsou dotčena žádná probíhající řízení o zápisu.
4. Pokud počet přímých žádostí o zápis podaných v souladu s článkem 20 žadateli z členského státu, kterému byla udělena výjimka podle odstavce 1 tohoto článku, výrazně převyšuje odhad uvedený v posouzení předloženém členským státem podle uvedeného odstavce, může Komise tuto výjimku zrušit.
5. Členský stát, kterému byla udělena výjimka podle odstavce 1, určí jediné kontaktní místo pro jakékoli technické otázky týkající se výrobků a žádostí o zápis a poskytne Komisi a úřadu své kontaktní údaje. Toto jediné kontaktní místo musí být nezávislé na žadatelích a nestranné.
6. Členské státy, kterým byla udělena výjimka v souladu s odstavcem 1 tohoto článku, nejsou osvobozeny od povinností stanovených v článcích 49 až 62.
Článek 20
Přímý zápis
1. Pokud byla členskému státu udělena výjimka v souladu s čl. 19 odst. 1, podává žadatel z tohoto členského státu jakoukoli žádost o zápis (dále jen „přímá žádost“), žádost o změnu specifikace výrobku nebo žádost o zrušení zápisu ve vztahu k výrobku pocházejícímu z Unie přímo úřadu.
2. Článek 14, čl. 16 odst. 2, čl. 23 odst. 1, 2 a 4 až 7 a články 25 až 33 se použijí obdobně na řízení o přímém zápisu podle tohoto článku.
3. V řízení o přímém zápisu může každá osoba, která má oprávněný zájem, včetně vnitrostátních namítajících, podat u úřadu námitku v souladu s článkem 25.
4. Úřad komunikuje se žadatelem s jediným kontaktním místem podle čl. 19 odst. 5 o veškerých technických otázkách týkajících se přímé žádosti.
5. Do dvou měsíců od podání žádosti úřadu poskytne členský stát prostřednictvím jediného kontaktního místa pomoc, zejména v souvislosti s přezkumem přímých žádostí. Na žádost členského státu může být tato lhůta prodloužena o dva měsíce. Tato pomoc zahrnuje přezkum určitých konkrétních aspektů přímých žádostí podaných u úřadu, ověření informací v přímých žádostech, vydání prohlášení týkajících se takových informací a poskytnutí dalších vysvětlení, jež si úřad v souvislosti s těmito žádostmi vyžádá.
6. Pokud některý členský stát neposkytne pomoc prostřednictvím jediného kontaktního místa ve lhůtě uvedené v odstavci 5 tohoto článku, řízení o zápisu se až na šest měsíců přeruší. Není-li v uvedeném období pomoc poskytnuta, konzultuje oddělení zeměpisných označení zřízené podle článku 34 (dále jen „oddělení zeměpisných označení“) před přijetím konečného rozhodnutí o přímé žádosti poradní výbor.
7. Tento článek se nepoužije na žádosti o zápis zeměpisných označení týkajících se výrobků pocházejících ze třetí země (dále jen „zeměpisné označení třetí země“).
8. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 69 za účelem doplnění tohoto nařízení upřesněním kritérií pro řízení o přímém zápisu.
9. Komise může přijmout prováděcí akty, kterými stanoví podrobná pravidla pro postupy přípravy a podávání přímých žádostí. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 68 odst. 2.
Kapitola 3
Řízení na úrovni Unie a úkoly úřadu
Článek 21
Zápis
Řízení o zápisu na úrovni Unie zahrnují:
a) |
unijní fázi řízení o zápisu ve vztahu k žádosti o zápis předané příslušným orgánem členského státu poté, co ve vnitrostátní fázi řízení bylo k žádosti přijato kladné rozhodnutí v souladu s čl. 16 odst. 1; |
b) |
řízení o zápisu ve vztahu k přímé žádosti podané v souladu s článkem 20, a |
c) |
řízení o zápisu ve vztahu k žádosti o zápis zeměpisného označení třetí země, které je jiné než zeměpisná označení chráněná v Unii podle Ženevského aktu nebo podle jakékoli jiné mezinárodní dohody, jíž je Unie smluvní stranou. |
Článek 22
Podávání a předávání žádostí o zápis úřadu
1. V případech uvedených v čl. 21 písm. a) předává žádost o zápis úřadu příslušný orgán dotčeného členského státu. V takových případech musí žádost obsahovat:
a) |
jednotný dokument uvedený v článku 10; |
b) |
průvodní dokumentaci uvedenou v článku 11; |
c) |
prohlášení příslušného orgánu, kterému byla tato žádost podána, potvrzující, že žádost splňuje podmínky pro zápis podle tohoto nařízení; |
d) |
odkaz na specifikaci výrobku zveřejněnou elektronicky v souladu s čl. 16 odst. 2. |
2. V případech uvedených v čl. 21 písm. b) podává přímou žádost úřadu žadatel.
V takových případech musí žádost obsahovat:
a) |
specifikaci výrobku uvedenou v článku 9; |
b) |
jednotný dokument uvedený v článku 10; |
c) |
průvodní dokumentaci uvedenou v článku 11. |
3. V případech uvedených v čl. 21 písm. c) podává žádost o zápis zeměpisného označení třetí země úřadu buď přímo žadatel, nebo příslušný orgán dotčené třetí země, v závislosti na právu této třetí země. Žadatel a příslušný orgán dotčené třetí země se považují za účastníky řízení o zápisu.
V takových případech musí žádost obsahovat:
a) |
specifikaci výrobku uvedenou v článku 9; |
b) |
jednotný dokument uvedený v článku 10; |
c) |
průvodní dokumentaci uvedenou v článku 11; |
d) |
právní doklad o ochraně zeměpisného označení ve třetí zemi původu; |
e) |
doklad o plné moci, pokud je žadatel zastoupen zmocněncem. |
4. Společnou žádost o zápis podává v souladu s čl. 8 odst. 5 úřadu:
a) |
příslušný orgán jednoho z dotčených členských států, pokud se přeshraniční zeměpisná oblast nachází ve více než jednom členském státě; |
b) |
příslušný orgán dotčeného členského státu, pokud se přeshraniční zeměpisná oblast nachází v členském státě i ve třetí zemi; |
c) |
žadatel ze třetí země nebo příslušný orgán jedné z dotčených třetích zemí, pokud se přeshraniční zeměpisná oblast nachází ve více než jedné třetí zemi. |
5. Společná žádost o zápis uvedená v čl. 8 odst. 5 musí v příslušných případech obsahovat dokumenty uvedené v odstavcích 1, 2 a 3 tohoto článku z dotčených členských států nebo třetích zemí. Související vnitrostátní fáze řízení o zápisu podle článků 14, 15 a 16 je vedena ve všech dotčených členských státech, s výjimkou případů, kdy se použije čl. 12 odst. 2.
6. Žádosti o zápis se podávají a předávají elektronicky za využití digitálního systému pro elektronické podávání a předávání žádostí o zápis úřadu uvedeného v článku 67.
7. Žádost o zápis úřad po jejím obdržení zveřejní v unijním rejstříku zeměpisných označení řemeslných a průmyslových výrobků (dále jen „unijní rejstřík“) uvedenému v článku 37. Specifikace výrobku podle odst. 1 písm. d) tohoto článku se průběžně aktualizuje.
8. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 69 za účelem doplnění tohoto nařízení stanovením postupů a podmínek pro přípravu a podávání či předávání žádostí o zápis úřadu.
9. Komise může přijmout prováděcí akty, kterými stanoví podrobná pravidla pro postupy týkající se žádostí o zápis podávaných či předávaných úřadu a pro jejich formu a podobu, a to i ve vztahu k žádostem týkajícím se území více než jedné země. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 68 odst. 2.
Článek 23
Přezkum žádosti o zápis a zveřejnění pro účely námitkového řízení
1. Žádost o zápis podanou nebo předanou v souladu s článkem 22 přezkoumá úřad, konkrétně oddělení zeměpisných označení. Úřad ověří, zda:
a) |
žádost neobsahuje zjevné chyby; |
b) |
informace poskytnuté podle čl. 22 odst. 1, 2 nebo případně 3 jsou úplné a |
c) |
jednotný dokument je přesný, svou povahou technický a je v souladu s článkem 10. |
2. Přezkum provedený podle odstavce 1 tohoto článku zohlední výsledek vnitrostátní fáze řízení o zápisu v dotčeném členském státě, s výjimkou případů, kdy se použije článek 20.
3. Přezkum uvedený v odstavci 1 se provede do šesti měsíců od obdržení žádosti o zápis. Pokud doba přezkumu přesáhne nebo pravděpodobně přesáhne šest měsíců, informuje úřad žadatele písemně o důvodech prodlení.
4. Úřad si může od příslušného orgánu dotčeného členského státu vyžádat doplňující údaje. Pokud žádost o zápis podává žadatel ze třetí země nebo příslušný orgán třetí země, poskytne tento žadatel nebo tento příslušný orgán doplňující údaje, pokud o to úřad požádá.
5. Pokud oddělení zeměpisných označení konzultuje poradní výbor, je o tom žadatel vyrozuměn a staví se běh lhůty uvedené v odstavci 3.
6. Pokud úřad na základě přezkumu provedeného podle odstavce 1 zjistí, že žádost je neúplná nebo nepřesná, zašle své připomínky příslušnému orgánu členského státu nebo, v případě žádosti o zápis ze třetí země, žadateli nebo příslušnému orgánu, který úřadu tuto žádost podal, a požádá je o doplnění nebo opravu žádosti ve lhůtě dvou měsíců. Úřad žadatele uvědomí o tom, že žádost bude zamítnuta, pokud nebude ve stanovené lhůtě doplněna nebo opravena.
Pokud příslušný orgán dotčeného členského státu nebo v případě žádosti o zápis ze třetí země dotčený žadatel nebo příslušný orgán žádost ve stanovené lhůtě nedoplní nebo neopraví, žádost se zamítne podle čl. 29 odst. 1.
7. Pokud úřad na základě přezkumu provedeného podle odstavce 1 tohoto článku dospěje k závěru, že podmínky stanovené tímto nařízením jsou splněny, zveřejní pro účely námitek v unijním rejstříku jednotný dokument a odkaz na specifikaci výrobku zveřejněnou elektronicky v souladu s čl. 16 odst. 2. Jednotný dokument se zveřejní ve všech úředních jazycích Unie.
Článek 24
Námitky proti rozhodnutí ve vnitrostátní fázi řízení
1. Příslušný orgán členského státu úřad bez zbytečného odkladu informuje o jakémkoli vnitrostátním správním či soudním řízení proti svému rozhodnutí, které by mohlo mít vliv na zápis zeměpisného označení.
2. Úřad není povinen dodržet lhůtu pro dokončení přezkumu stanovenou v čl. 23 odst. 3 a musí uvědomit žadatele o důvodech prodlení, pokud příslušný orgán některého členského státu:
a) |
informuje úřad o tom, že rozhodnutí uvedené v čl. 16 odst. 1 bylo na vnitrostátní úrovni prohlášeno za neplatné na základě okamžitě použitelného, avšak nikoli konečného správního nebo soudního rozhodnutí, nebo |
b) |
požádá úřad o přerušení přezkumu z důvodu zahájení vnitrostátního správního nebo soudního řízení, v němž je napadána platnost žádosti o zápis. |
3. Pokud správní nebo soudní rozhodnutí uvedené v odst. 2 písm. a) nabude právní moci, příslušný orgán členského státu o tom úřad uvědomí.
4. Výjimka stanovená v odstavci 2 platí do okamžiku, kdy příslušný orgán členského státu informuje úřad o tom, že důvod k přerušení pominul.
Článek 25
Námitkové řízení na úrovni Unie
1. Do tří měsíců ode dne zveřejnění jednotného dokumentu a odkazu na elektronické zveřejnění specifikace výrobku v unijním rejstříku stanoveném v čl. 23 odst. 7 může namítající ve smyslu odstavce 2 tohoto článku podat u úřadu námitku. Žadatel a namítající se považují za účastníky řízení.
2. Namítajícím může být příslušný orgán některého členského státu nebo třetí země anebo fyzická či právnická osoba s oprávněným zájmem a sídlem nebo bydlištěm ve třetí zemi nebo v jiném členském státě, s výjimkou vnitrostátního namítajícího uvedeného v čl. 15 odst. 1.
3. Úřad posoudí přípustnost námitky v souladu s článkem 26.
4. Shledá-li úřad námitku přípustnou, vyzve do dvou měsíců od jejího obdržení namítajícího a žadatele, aby po přiměřenou dobu nepřesahující tři měsíce vedli konzultace s cílem dosáhnout smírného urovnání. Kdykoli během této doby může úřad na společnou žádost namítajícího a žadatele tuto dobu prodloužit nejvýše o tři měsíce. Úřad nabídne alternativní řešení sporů, jako je mediace, pro konzultace mezi žadatelem a namítajícím uvedené v článku 170 nařízení (EU) 2017/1001.
5. Během konzultací uvedených v odstavci 4 si žadatel a namítající vzájemně poskytnou informace nezbytné pro posouzení, zda žádost o zápis splňuje podmínky stanovené v tomto nařízení.
6. Oddělení zeměpisných označení může v kterékoli fázi námitkového řízení konzultovat poradní výbor a v takovém případě o tom jsou účastníci vyrozuměni a staví se běh lhůty uvedené v odstavci 4.
7. Do jednoho měsíce od ukončení konzultací podle odstavce 4 oznámí žadatel úřadu jejich výsledek.
8. Pokud byly v návaznosti na konzultace informace zveřejněné v souladu s čl. 23 odst. 7 změněny, provede úřad nový přezkum pozměněné žádosti o zápis. Pokud byla tato žádost změněna podstatným způsobem a úřad má za to, že pozměněná žádost splňuje podmínky pro zápis, zveřejní ji v souladu s čl. 23 odst. 7.
9. Komise může přijmout prováděcí akty, kterými stanoví pravidla pro podávání námitky a určí formát a online podobu odůvodněného prohlášení o námitce. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 68 odst. 2.
Článek 26
Přípustnost a důvody námitek
1. Námitka podaná v souladu s článkem 25 je přípustná pouze tehdy, obsahuje-li veškeré informace uvedené ve standardním formuláři pro odůvodněné prohlášení o námitce obsaženém v příloze III.
2. Námitka se musí opírat o jeden nebo více z těchto důvodů:
a) |
navrhované zeměpisné označení nesplňuje požadavky na ochranu stanovené v tomto nařízení; |
b) |
zápis navrhovaného zeměpisného označení by byl v rozporu s článkem 42 nebo 43 anebo s čl. 44 odst. 2, nebo |
c) |
zápis navrhovaného zeměpisného označení by ohrozil existenci totožného nebo podobného názvu užívaného v obchodním styku či ochranné známky nebo existenci výrobků, které se po dobu nejméně pěti let přede dnem zveřejnění žádosti o zápis stanovené v čl. 22 odst. 7 nacházely na trhu v souladu s právem. |
3. Námitka, která není přípustná v souladu s odstavcem 1, se zamítne.
Článek 27
Připomínkové řízení
1. Do tří měsíců ode dne zveřejnění jednotného dokumentu a odkazu na specifikaci výrobku v unijním rejstříku v souladu s čl. 23 odst. 7 může příslušný orgán některého členského státu nebo třetí země anebo fyzická či právnická osoba s oprávněným zájmem a sídlem nebo bydlištěm v jiném členském státě nebo ve třetí zemi podat úřadu připomínky.
2. V připomínkách musí být uvedeny veškeré nepřesnosti nebo dodatečné informace týkající se žádosti, včetně možného porušení jiného práva Unie. Na základě připomínek nevznikají jejich podateli žádná práva a jejich podáním není zahájeno námitkové řízení. Žádná připomínka se nesmí zakládat na důvodech pro námitku a její podatel není účastníkem řízení.
3. Úřad sdělí připomínky žadateli a s výjimkou případů, kdy jsou připomínky nejasné nebo zjevně nesprávné, je zohlední při rozhodování o žádosti o zápis.
4. Komise může přijmout prováděcí akty, kterými stanoví pravidla pro předkládání připomínek a určí jejich formát a online podobu. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 68 odst. 2.
Článek 28
Přechodná období pro používání zeměpisného označení
1. Aniž je dotčen článek 44, může úřad při zápisu zeměpisného označení rozhodnout, že udělí přechodné období v délce až pěti let s cílem umožnit výrobkům pocházejícím z některého členského státu nebo třetí země a nesoucím označení, jež sestává z názvu, který je v rozporu s článkem 40, nebo tento název obsahuje, aby i nadále používaly označení, s nímž byly uvedeny na trh, jestliže přípustná námitka podle článku 15 nebo 25 proti žádosti o zápis zeměpisného označení, jehož ochrana je tím porušena, dokládá, že:
a) |
zápis zeměpisného označení by ohrozil existenci totožného nebo podobného názvu užívaného v obchodním styku k označení výrobku, nebo |
b) |
tyto výrobky jsou v souladu s právem uváděny na trh s tímto názvem za účelem označení výrobku na dotčeném území po dobu nejméně pěti let přede dnem zveřejnění žádosti o zápis stanovené v čl. 22 odst. 7. |
2. Úřad může udělit přechodné období v délce až patnácti let nebo rozhodnout o prodloužení přechodného období uděleného podle odstavce 1 až na celkem patnáct let, pokud se dodatečně prokáže, že:
a) |
název uvedený v odstavci 1 je v souladu s právem používán nepřetržitě a řádně po dobu nejméně 25 let před podáním žádosti o zápis dotčeného zeměpisného označení úřadu; |
b) |
název uvedený v odstavci 1 nebyl nikdy používán za účelem těžení z pověsti názvu, který je zapsán jako zeměpisné označení, a |
c) |
spotřebitel nebyl ani nemohl být uveden v omyl, pokud jde o skutečný zeměpisný původ výrobků. |
3. Rozhodnutí o udělení nebo prodloužení přechodného období uvedeného v odstavcích 1 a 2 se zveřejní v unijním rejstříku.
4. Během přechodného období se při používání názvu podle odstavce 1 údaj o zemi původu jasně a viditelně uvede na etiketě a v relevantních případech, je-li výrobek uváděn na trh na internetových stránkách věnovaných prodeji, jako součást popisu výrobku.
5. Ve snaze o dosažení dlouhodobého cíle, jímž je zajistit, aby všichni výrobci výrobku označovaného zeměpisným označením v dotčené zeměpisné oblasti dodržovali specifikaci daného výrobku, může členský stát udělit až desetileté přechodné období pro dosažení souladu počínající dnem předání žádosti o zápis úřadu, jestliže dané subjekty uváděly dotčený výrobek na trh v souladu s právem, používaly dotčený název nepřetržitě nejméně po dobu pěti let před podáním žádosti o zápis příslušnému orgánu uvedeného členského státu a tuto skutečnost uvedly ve vnitrostátním námitkovém řízení podle článku 15.
6. Odstavec 5 se použije obdobně na zeměpisné označení odkazující na zeměpisnou oblast ve třetí zemi. Povinnost odkazovat ve vnitrostátním námitkovém řízení na nepřetržité používání podle uvedeného odstavce se nevztahuje na zeměpisná označení odkazující na zeměpisnou oblast ve třetí zemi.
Článek 29
Rozhodnutí úřadu o žádosti o zápis
1. Pokud úřad na základě informací, které má k dispozici z přezkumu provedeného podle článku 23, dospěje k závěru, že některý z požadavků uvedených ve zmíněném článku není splněn, žádost o zápis zamítne.
2. Pokud úřad na základě informací, které má k dispozici z přezkumu provedeného podle článku 23, dospěje k závěru, že požadavky tohoto nařízení jsou splněny a nebyla obdržena žádná přípustná námitka, zeměpisné označení zapíše.
3. Pokud úřad obdrží přípustnou námitku a po konzultacích uvedených v čl. 25 odst. 4 je dosaženo dohody, pak po kontrole, zda je dohoda v souladu s právem Unie, zeměpisné označení zapíše. V případě nezávažných změn informací zveřejněných podle čl. 23 odst. 7 úřad tyto informace podle potřeby aktualizuje.
4. Pokud úřad obdrží přípustnou námitku, ale po konzultacích uvedených v čl. 25 odst. 4 není dosaženo dohody, pak přezkoumá, zda je námitka opodstatněná. Úřad posuzuje důvody námitky ve vztahu k území Unie. Na základě tohoto posouzení buď námitku zamítne a název zapíše jako zeměpisné označení, nebo žádost o zápis zamítne.
5. V rozhodnutích úřadu v souladu s odstavci 2, 3 a 4 tohoto článku se upřesní jakékoli případné podmínky pro zápis a v případě nezávažných změn informací, které byly zveřejněny podle čl. 23 odst. 7, je úřad pro informaci znovu zveřejní.
6. Rozhodnutí přijatá úřadem se zveřejní v unijním rejstříku ve všech úředních jazycích Unie. Odkaz na rozhodnutí zveřejněné v unijním rejstříku se zveřejní ve všech úředních jazycích Unie v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 30
Rozhodnutí Komise o žádosti
1. V případě žádostí o zápis podle článku 21 může Komise kdykoli před koncem řízení z vlastního podnětu nebo na žádost příslušného orgánu členského státu nebo úřadu převzít od úřadu pravomoc rozhodnout o této žádosti, pokud by zápis navrhovaného zeměpisného označení mohl být v rozporu s veřejným pořádkem nebo by takový zápis nebo zamítnutí žádosti o něj mohly ohrozit obchodní či vnější vztahy Unie.
2. Pokud Komise převezme řízení od úřadu podle odstavce 1 tohoto článku, poskytne úřad Komisi návrh rozhodnutí uvedeného v čl. 29 odst. 1 až 5.
3. Komise přijme veškerá rozhodnutí uvedená v odstavcích 1 a 2 tohoto článku prostřednictvím prováděcích aktů. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 68 odst. 2 a zveřejňují se v unijním rejstříku.
4. Odstavce 1, 2 a 3 se použijí obdobně na řízení o změně specifikace výrobku a o zrušení zápisu.
5. Pro účely odstavců 1, 2 a 3 tohoto článku úřad zajistí, aby Komise měla prostřednictvím digitálního systému pro elektronické podávání a předávání žádostí o zápis úřadu uvedeného v článku 67 přístup k dokumentům týkajícím se žádostí o zápis, žádostí o změnu specifikace výrobku a žádostí o zrušení zápisu.
6. Komise přijme prováděcí akty, jimiž stanoví postup vztahující se na situace uvedené v odstavci 1 tohoto článku. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 68 odst. 2.
Článek 31
Změna specifikace výrobku
1. Žadatel, jehož jménem bylo zeměpisné označení zapsáno, nebo výrobce používající zeměpisné označení v souladu s čl. 47 odst. 1 mohou požádat o schválení změny specifikace výrobku s tímto zapsaným zeměpisným označením.
2. Změny specifikace výrobku se dělí do dvou kategorií:
a) |
unijní změny uvedené v odstavci 3 vyžadující námitkové řízení na úrovni Unie a |
b) |
standardní změny přezkoumávané na úrovni členských států nebo třetích zemí. |
3. Změna se považuje za změnu unijní, pokud vyžaduje revizi jednotného dokumentu a je splněna kterákoli z těchto podmínek:
a) |
změna spočívá ve změně názvu chráněného jako zeměpisné označení nebo v používání tohoto názvu; |
b) |
existuje riziko, že by změna narušila souvislost mezi zeměpisnou oblastí a výrobkem, jak je uvedena v jednotném dokumentu, nebo |
c) |
změna znamená omezení uvádění výrobku na trh. |
4. V souvislosti se žádostí o unijní změnu se obdobně použijí kroky vnitrostátní a unijní fáze řízení stanovené v článcích 7, 8 a 14 až 30. Rozhodnutí o žádosti o unijní změnu přijímá úřad nebo, pokud se použije článek 30, Komise.
5. Jakákoli změna specifikace výrobku se zapsaným zeměpisným označením jiná než uvedená v odstavci 3 se považuje za standardní změnu a spadá do pravomoci členského státu nebo třetí země, z nichž výrobek pochází. Relevantní příslušný orgán sdělí standardní změny po jejich schválení úřadu.
Použije-li se článek 20, schvaluje standardní změny úřad.
6. Standardní změna se považuje za dočasnou, pokud se týká dočasné změny specifikace výrobku vyplývající z uložení povinných hygienických opatření orgány veřejné správy, z přírodní katastrofy nebo nepříznivých povětrnostních podmínek, které byly jako takové oficiálně uznány příslušnými orgány, nebo z katastrofy způsobené člověkem, například války, hrozby války nebo teroristického útoku.
7. Žádost o změnu podaná příslušným orgánem třetí země nebo výrobci usazenými v třetí zemi musí obsahovat důkaz, že požadovaná změna je v souladu s právem o ochraně zeměpisných označení, které platí v uvedené třetí zemi.
8. Pokud se žádost o unijní změnu týkající se zeměpisného označení označujícího výrobek pocházející z členského státu týká i standardních změn, úřad nebo Komise přezkoumají v souladu s odstavcem 4 pouze unijní změnu.
9. Příslušný orgán dotčeného členského státu nebo úřad mohou případně vyzvat žadatele, na jehož jméno bylo zeměpisné označení zapsáno, aby provedl další změny specifikace výrobku.
10. Unijní a standardní změny úřad po jejich schválení zveřejní v unijním rejstříku.
11. Komise může přijímat prováděcí akty, kterými stanoví podrobná pravidla pro postupy pro žádosti o unijní změnu a pro jejich formu a podobu a pro postupy pro standardní změny, pro jejich formu a pro jejich sdělování úřadu. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 68 odst. 2.
Článek 32
Zrušení zápisu
1. Zápis zeměpisného označení se zruší, pokud bylo zeměpisné označení zapsáno v rozporu s čl. 42 odst. 1, čl. 43 odst. 1 nebo 2 nebo čl. 44 odst. 2.
2. Zápis zeměpisného označení může být zrušen, pokud:
a) |
již není možné zajistit soulad výrobku se specifikací výrobku; |
b) |
po dobu nejméně pěti po sobě následujících let není na trh uveden žádný výrobek s daným zeměpisným označením. |
3. Zápis zeměpisného označení může být rovněž zrušen na žádost žadatele, na jehož jméno bylo zeměpisné označení zapsáno.
4. Žádost o zrušení zápisu podle odstavců 1 a 2 může podat příslušný orgán členského státu či příslušný orgán třetí země nebo fyzická či právnická osoba s oprávněným zájmem.
5. Komise nebo úřad mohou zahájit řízení o zrušení zápisu z vlastního podnětu z důvodů stanovených v odstavci 2.
6. Kroky vnitrostátní a unijní fáze řízení stanovené v článcích 7, 8, 14, 15, 16 a 20 až 30 se použijí obdobně na řízení o zrušení zápisu.
7. V případech uvedených v odstavcích 4 a 5 tohoto článku úřad před přijetím rozhodnutí o zrušení zápisu zeměpisného označení uvědomí žadatele, na jehož jméno je zeměpisné označení zapsáno. Před přijetím rozhodnutí o zrušení zápisu zeměpisného označení třetí země konzultuje úřad příslušné orgány dotčené třetí země. Pokud bylo zeměpisné označení zapsáno podle článku 20, může oddělení zeměpisných označení konzultovat poradní výbor a jediné kontaktní místo dotčeného členského státu.
8. Je-li zápis zeměpisného označení zrušen, unijní rejstřík se odpovídajícím způsobem aktualizuje.
9. Tento článek se nevztahuje na zeměpisná označení třetích zemí, která jsou v Unii chráněna podle Ženevského aktu nebo podle jiné mezinárodní dohody, jíž je Unie smluvní stranou.
10. Komise přijme prováděcí akty, kterými stanoví podrobná pravidla pro postupy a formu týkající se zrušení zápisu, jakož i pro podobu žádostí o zrušení zápisu uvedených v odstavcích 1, 2 a 3 tohoto článku. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 68 odst. 2.
Článek 33
Odvolání
1. Kterýkoli účastník řízení upraveného tímto nařízením, který je nepříznivě dotčen některým rozhodnutím přijatým úřadem v uvedeném řízení, se může proti tomuto rozhodnutí odvolat k odvolacím senátům uvedeným v článku 36 (dále jen „odvolací senáty“). Členské státy mají právo přistoupit k odvolacímu řízení.
2. Odvolání má odkladný účinek. Rozhodnutí úřadu, které nebylo napadeno, nabývá účinku prvním dnem po dni uplynutí lhůty uvedené v odst. 4 prvním pododstavci.
3. Proti rozhodnutí, kterým se neukončuje řízení ve vztahu k některému z účastníků, se lze odvolat pouze v souvislosti s odvoláním proti konečnému rozhodnutí.
4. Odvolání se podává písemně úřadu ve lhůtě dvou měsíců ode dne zveřejnění napadeného rozhodnutí. Odvolání se považuje za řádně podané až po zaplacení příslušného poplatku.
V případě odvolání se písemné odůvodnění odvolání předkládá úřadu do čtyř měsíců ode dne zveřejnění napadeného rozhodnutí.
5. Po přezkoumání přípustnosti odvolání o něm odvolací senáty rozhodnou. Odvolací senáty buď vykonají jakoukoli pravomoc příslušnou oddělení zeměpisných označení, jež bylo odpovědné za napadené rozhodnutí, nebo případ tomuto oddělení zeměpisných označení postoupí.
Odvolací senáty mohou z vlastního podnětu nebo na písemnou a odůvodněnou žádost účastníka řízení konzultovat poradní výbor.
Úřad nabídne alternativní řešení sporů, například mediační služby uvedené v článku 170 nařízení (EU) 2017/1001, s cílem pomoci účastníkům řízení dosáhnout smírného urovnání.
6. Proti rozhodnutím odvolacích senátů o odvoláních lze do dvou měsíců ode dne jejich oznámení podat žalobu k Tribunálu pro porušení podstatných procesních náležitostí, porušení Smlouvy o fungování Evropské unie, porušení tohoto nařízení nebo porušení jakéhokoli právního pravidla týkajícího se jeho uplatňování nebo zneužití pravomoci. Žalobu může podat kterýkoli účastník řízení před odvolacími senáty, pokud je jejich rozhodnutím nepříznivě dotčen, a kterýkoli členský stát. Tribunál může napadené rozhodnutí zrušit nebo změnit.
7. Rozhodnutí odvolacích senátů nabývají účinku prvním dnem po dni uplynutí lhůty uvedené v odstavci 6, nebo byla-li v uvedené lhůtě podána žaloba k Tribunálu, prvním dnem po dni zamítnutí této žaloby nebo odmítnutí jakéhokoli kasačního opravného prostředku podaného k Soudnímu dvoru proti rozhodnutí Tribunálu. Úřad přijme nezbytná opatření, aby vyhověl rozsudku Tribunálu nebo, v případě podání kasačního opravného prostředku proti tomuto rozsudku, Soudního dvora.
8. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 69 za účelem doplnění tohoto nařízení upřesněním:
a) |
obsahu odvolání uvedeného v odstavci 4 tohoto článku a postup pro podání a přezkum odvolání a |
b) |
obsahu a formy rozhodnutí odvolacích senátů uvedených v odstavci 5 tohoto článku. |
Článek 34
Oddělení zeměpisných označení pro řemeslné a průmyslové výrobky
1. V rámci úřadu se zřizuje oddělení zeměpisných označení pro řemeslné a průmyslové výrobky. Toto oddělení zeměpisných označení je příslušné přijímat rozhodnutí o:
a) |
žádostech o zápis zeměpisného označení; |
b) |
žádostech o změnu specifikace výrobku; |
c) |
námitkách proti žádosti o zápis nebo proti žádosti o změnu specifikace výrobku; |
d) |
zápisu do unijního rejstříku; |
e) |
žádostech o zrušení zápisu zeměpisného označení. |
2. Rozhodnutí o námitkách a o žádostech o zrušení zápisu přijímá komise složená ze tří členů. Alespoň jeden z nich musí mít právnické vzdělání. Všechna ostatní rozhodnutí podle odstavce 1 přijímá jediný člen s náležitou kvalifikací.
Článek 35
Poradní výbor
1. Zřizuje se poradní výbor, který vydává stanovisko v případech stanovených v tomto nařízení.
2. Oddělení zeměpisných označení a odvolací senáty mohou a na žádost Komise musí konzultovat s poradním výborem otázky týkající se žádosti v jakékoli fázi řízení o zápisu, včetně námitkového nebo odvolacího řízení nebo řízení o změně specifikace výrobku nebo o zrušení zápisu podle článků 23, 25, 26, 29, 31, 32 a 33. Poradní výbor může být rovněž konzultován v souvislosti s horizontálními záležitostmi, jako jsou:
a) |
posouzení kritérií jakosti; |
b) |
zjištění pověsti výrobku; |
c) |
určení druhové povahy názvu; |
d) |
posouzení souvislosti mezi vlastnostmi výrobku a jeho zeměpisným původem; |
e) |
riziko uvádění spotřebitelů v omyl v případech rozporu mezi zeměpisnými označeními a ochrannými známkami, homonymy nebo názvy existujících výrobků, které jsou uváděny na trh v souladu s právem. |
3. Oddělení zeměpisných označení a případně odvolací senáty mohou konzultovat s poradním výborem možný zápis názvů, na něž se vztahují přímé žádosti uvedené v článku 20, jako zeměpisných označení.
4. Stanoviska poradního výboru vyslovuje komise složená ze tří členů a jsou nezávazná.
5. Poradní výbor tvoří jeden zástupce z každého členského státu a jeden zástupce Komise a jejich náhradníci. Je-li to nezbytné, jsou k poskytnutí odborných znalostí poradnímu výboru přizváni uznávaní odborníci na zeměpisná označení nebo dotčenou kategorii výrobků, včetně zástupců regionů a akademické obce.
6. Délka funkčního období členů poradního výboru činí nejvýše pět let a lze je jmenovat opakovaně.
7. Úřad zveřejní seznam členů poradního výboru na svých internetových stránkách a průběžně jej aktualizuje.
8. Postupy týkající se jmenování členů poradního výboru a jeho fungování se upřesní v jednacím řádu výboru schváleném správní radou zřízenou článkem 153 nařízení (EU) 2017/1001 a zveřejní. Členové poradního výboru nesmějí být ve střetu zájmů.
9. Úřad poskytuje poradnímu výboru nezbytnou logistickou podporu a sekretariát pro jeho zasedání.
Článek 36
Odvolací senáty
Odvolací senáty zřízené podle článku 165 nařízení (EU) 2017/1001 jsou příslušné rozhodovat o odvoláních proti rozhodnutím přijatým úřadem podle tohoto nařízení.
Článek 37
Unijní rejstřík zeměpisných označení řemeslných a průmyslových výrobků
1. Úřad zřídí a spravuje elektronický unijní rejstřík za účelem správy zeměpisných označení řemeslných a průmyslových výrobků. Tento rejstřík musí být snadno přístupný veřejnosti a ve strojově čitelném formátu.
2. Po nabytí účinku rozhodnutí o zápisu zeměpisného označení v souladu s článkem 29 nebo 30 zapíše úřad do unijního rejstříku tyto údaje:
a) |
název zapsaný jako chráněné zeměpisné označení (dále jen „chráněné zeměpisné označení“); |
b) |
druh výrobku, pro který bylo zeměpisné označení zapsáno; |
c) |
jméno žadatele, na jehož jméno bylo zeměpisné označení zapsáno; |
d) |
odkaz na rozhodnutí o zápisu zeměpisného označení; |
e) |
zemi nebo země původu výrobku, pro který bylo zeměpisné označení zapsáno. |
3. Do unijního rejstříku se mohou v případě, že tak Komise rozhodne, zapisovat zeměpisná označení třetích zemí, která jsou v Unii chráněna na základě mezinárodní dohody, jíž je Unie smluvní stranou. V takovém případě přijme Komise prováděcí akt a v návaznosti na něj úřad zapíše daná zeměpisná označení do unijního rejstříku. Tento prováděcí akt se přijme přezkumným postupem podle čl. 68 odst. 2.
4. Zeměpisné označení se zapíše do unijního rejstříku původním písmem. Nepoužívá-li se v původním písmu latinka, zeměpisné označení se přepíše do latinky a do unijního rejstříku se zapíší obě verze zeměpisného označení, které mají stejný status.
5. Úřad uchovává dokumentaci související se zápisem zeměpisného označení v digitální nebo papírové podobě po dobu platnosti zeměpisného označení a v případě zamítnutí žádosti o zápis nebo zrušení zápisu po dobu deseti let po tomto zamítnutí nebo zrušení.
6. Provozní náklady unijního rejstříku jsou hrazeny z provozního rozpočtu úřadu.
7. Komise může přijmout prováděcí akty, kterými stanoví architekturu IT a podobu unijního rejstříku. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 68 odst. 2.
Článek 38
Výpisy z unijního rejstříku
1. Úřad zajistí, aby měla každá osoba možnost stáhnout si z unijního rejstříku snadno a bezplatně ve strojově čitelném formátu úřední výpis, který poskytuje důkaz o zápisu zeměpisného označení a další relevantní údaje včetně data podání žádosti o zápis nebo jiného data relevantního pro uplatnění práva přednosti. Úřední výpis lze použít jako osvědčení o pravosti.
2. Komise přijme prováděcí akty, kterými určí formát a online podobu výpisů z unijního rejstříku. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 68 odst. 2.
Článek 39
Technická podpora
1. Na žádost Komise provede úřad přezkum zeměpisných označení třetích zemí a správních úkonů týkajících se těchto označení v případě:
a) |
výrobků chráněných na základě mezinárodní dohody jiné než Ženevského aktu, jíž je Unie smluvní stranou, nebo výrobků navržených k ochraně na základě takové dohody, nebo |
b) |
výrobků navržených k ochraně na základě mezinárodní dohody, kterou Unie sjednává. |
2. Na základě informací obdržených od Komise úřad zveřejní a v případě změn aktualizuje seznam mezinárodních dohod, jež chrání zeměpisná označení řemeslných a průmyslových výrobků a jichž je Unie smluvní stranou, jakož i seznam zeměpisných označení chráněných podle těchto dohod.
HLAVA III
OCHRANA ZEMĚPISNÝCH OZNAČENÍ
Článek 40
Ochrana zeměpisných označení
1. Zeměpisná označení zapsaná v unijním rejstříku jsou chráněna proti:
a) |
jakémukoli přímému či nepřímému obchodnímu použití zeměpisného označení pro výrobky, na které se zápis nevztahuje, pokud jsou tyto výrobky srovnatelné s výrobky, na něž se zápis vztahuje, nebo pokud je při používání tohoto názvu zneužívána, oslabována, zhoršována nebo poškozována pověst chráněného zeměpisného označení; |
b) |
jakémukoli zneužití, napodobení nebo připomenutí názvu chráněného jako zeměpisné označení, a to i tehdy, je-li uveden skutečný původ výrobků nebo služeb nebo je-li chráněné zeměpisné označení přeloženo nebo doprovázeno výrazy jako „druh“‚ „typ“, „způsob“, „jak se vyrábí v“, „napodobenina“, „chuť“, „vůně“, „jako“ nebo podobnými; |
c) |
jakémukoli jinému nepravdivému nebo zavádějícímu údaji o provenienci, původu, povaze nebo základních vlastnostech výrobku, který je použit na vnitřním nebo vnějším obalu, na reklamních materiálech, v dokumentaci nebo informacích uváděných na online rozhraních týkajících se výrobku, jakož i proti použití obalů, které by mohly vyvolat mylný dojem, pokud jde o jeho původ; |
d) |
všem ostatním praktikám, které by mohly spotřebitele uvést v omyl, pokud jde o skutečný původ výrobku. |
2. Pro účely odst. 1 písm. b) se má za to, že o připomenutí zeměpisného označení jde zejména tehdy, pokud je v mysli průměrného evropského spotřebitele, který je přiměřeně informovaný, přiměřeně všímavý a obezřetný, vytvořena dostatečně přímá a jasná souvislost s výrobkem, na který se vztahuje zapsané zeměpisné označení.
3. Ochrana zeměpisných označení se vztahuje rovněž na jakékoli použití doménového jména, které je v rozporu s odstavcem 1.
4. Ochrana zeměpisných označení se vztahuje rovněž na:
a) |
zboží vstupující na celní území Unie, aniž by bylo na tomto území propuštěno do volného oběhu, a |
b) |
zboží prodávané prostřednictvím některé z forem prodeje na dálku, jako je elektronické obchodování. |
5. Seskupení výrobců nebo jakýkoli výrobce, který je oprávněn používat chráněné zeměpisné označení, mají nárok bránit třetím stranám v tom, aby v rámci obchodního styku přivezly do Unie určité zboží, aniž by v ní bylo propuštěno do volného oběhu, pokud toto zboží, včetně jeho obalů, pochází ze třetích zemí a je v rozporu s odstavcem 1.
6. Zeměpisné označení chráněné podle tohoto nařízení nemůže v Unii zdruhovět.
7. Pokud je zeměpisným označením složený název, který obsahuje druhový výraz, nepředstavuje použití tohoto výrazu jednání uvedené v odst. 1 písm. a) a b).
Článek 41
Části nebo součásti hotových výrobků
1. Článkem 40 není dotčeno používání chráněného zeměpisného označení výrobci v souladu s článkem 47 k označení toho, že hotový výrobek obsahuje nebo zahrnuje jako část nebo součást výrobek označený uvedeným zeměpisným označením, pokud je toto používání v souladu s poctivými obchodními praktikami a nezneužívá, neoslabuje, nezhoršuje ani nepoškozuje pověst zeměpisného označení.
2. Chráněné zeměpisné označení označující část nebo součást hotového výrobku se nesmí používat v obchodním označení tohoto výrobku, ledaže by žadatel, na jehož jméno bylo zeměpisné označení zapsáno, s takovým použitím souhlasil.
Článek 42
Druhové výrazy
1. Jako zeměpisné označení nelze zapsat druhový výraz.
2. Pro určení toho, zda je výraz druhovým, se přihlédne ke všem relevantním faktorům, zejména:
a) |
ke stávající situaci v oblastech spotřeby; |
b) |
k relevantnímu unijnímu nebo vnitrostátnímu právu. |
Článek 43
Homonyma
1. Žádost o zápis podaná poté, co bylo v Unii zažádáno o ochranu zcela nebo částečně homonymního názvu jako zeměpisného označení, nebo poté, co mu byla taková ochrana udělena, se zamítne, pokud v praxi neexistuje dostatečný rozdíl mezi těmito dvěma homonymními názvy co do jejich podmínek místního a tradičního používání a jejich podoby, přičemž se zohlední potřeba zajistit, aby se dotčeným výrobcům dostalo spravedlivého zacházení a aby spotřebitelé nebyli uváděni v omyl, pokud jde o skutečnou totožnost nebo zeměpisný původ výrobků.
2. Název, který je zcela nebo částečně homonymní s názvem, o jehož ochranu jako zeměpisného označení bylo v Unii zažádáno nebo jemuž byla taková ochrana udělena a který by mohl spotřebitele uvést v omyl, pokud jde o skutečný zeměpisný původ výrobku, nesmí být zapsán, a to ani tehdy, jestliže odpovídá skutečnému území, regionu nebo místu původu daného výrobku.
3. Pro účely tohoto článku se „názvem, o jehož ochranu jako zeměpisného označení bylo v Unii zažádáno nebo jemuž byla taková ochrana udělena“, rozumějí:
a) |
zeměpisná označení zapsaná v unijním rejstříku; |
b) |
zeměpisná označení, o která bylo požádáno, pokud jsou následně zapsána do unijního rejstříku; |
c) |
označení původu a zeměpisná označení chráněná v Unii podle nařízení (EU) 2019/1753 a |
d) |
zeměpisná označení, názvy původu a rovnocenné výrazy chráněné podle mezinárodní dohody mezi Unií a jednou nebo více třetími zeměmi. |
Článek 44
Vztah mezi zeměpisnými označeními a ochrannými známkami
1. Přihláška ochranné známky, jejíž užívání by bylo v rozporu s článkem 40, se zamítne, pokud je tato přihláška podána po dni podání žádosti o zápis zeměpisného označení úřadu. Zohlední se jakékoli případné právo přednosti uplatněné v přihlášce ochranné známky.
2. Žádost o zápis zeměpisného označení se zamítne, pokud by vzhledem k ochranné známce s dobrým jménem nebo všeobecně známé známce mohl název navrhovaný jako zeměpisné označení uvést spotřebitele v omyl, pokud jde o skutečnou totožnost výrobku.
3. Úřad a v relevantních případech vnitrostátní příslušné orgány na žádost prohlásí ochranné známky zapsané v rozporu s odstavcem 1 za neplatné.
4. Aniž je dotčen odstavec 3 tohoto článku, lze ochrannou známku, jejíž užívání je v rozporu s článkem 40 tohoto nařízení a jež byla přihlášena, zapsána nebo, jestliže tuto možnost stanoví použitelné právo, zavedena užíváním v dobré víře v Unii přede dnem podání žádosti o zápis zeměpisného označení úřadu, i nadále užívat a obnovovat bez ohledu na zápis zeměpisného označení, pokud neexistují důvody k prohlášení ochranné známky za neplatnou nebo k jejímu zrušení podle směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2015/2436 (25) nebo nařízení (EU) 2017/1001. V takových případech je používání zeměpisného označení a příslušné ochranné známky povoleno.
5. Na etiketách a obalech mohou být společně se zeměpisným označením použity garanční a certifikační ochranné známky uvedené v čl. 28 odst. 4 směrnice (EU) 2015/2436 a v článku 83 nařízení (EU) 2017/1001 a kolektivní ochranné známky uvedené v čl. 29 odst. 3 směrnice (EU) 2015/2436 a v článku 74 nařízení (EU) 2017/1001.
Článek 45
Úkoly seskupení výrobců
1. Seskupení výrobců fungují způsobem, který je transparentní, otevřený a nediskriminační a který všem výrobcům výrobku označeného zeměpisným označením umožňuje, aby se k seskupení výrobců kdykoli připojili.
Členské státy mohou stanovit, že se práce seskupení výrobců mohou účastnit také veřejné subjekty a další zúčastněné strany, jako jsou skupiny spotřebitelů, maloobchodníci a dodavatelé.
2. Seskupení výrobců zajistí, aby výrobci tvořící součást seskupení při používání chráněného zeměpisného označení a symbolu Unie na trhu soustavně zachovávali soulad s odpovídající specifikací výrobku. Seskupení výrobců může vykonávat zejména tato práva a vykonávat tyto úkoly:
a) |
vypracovávat a upravovat specifikaci výrobku a zřizovat vnitřní kontroly souladu pro zajištění souladu výrobních kroků se specifikací výrobku označeného zeměpisným označením; |
b) |
podnikat právní kroky s cílem zajistit ochranu zeměpisného označení a jakýchkoli jiných práv duševního vlastnictví, která s tímto výrobkem přímo souvisejí; |
c) |
přijímat závazky týkající se udržitelnosti, ať už jsou, či nejsou součástí specifikace výrobku, nebo jde o samostatnou iniciativu; |
d) |
přijímat opatření ke zlepšení přínosu zeměpisného označení, včetně:
|
e) |
bojovat na vnitřním trhu proti padělání a podezření na podvodné používání zeměpisného označení pro výrobek, který není v souladu se specifikací výrobku, sledováním používání zeměpisného označení na celém vnitřním trhu a na trzích třetích zemí, kde je zeměpisné označení chráněno, a to i na online rozhraních, a v případě potřeby informováním donucovacích orgánů; |
f) |
vyvíjet činnosti s cílem zajistit, aby výrobek označený zeměpisným označením byl v souladu se specifikací výrobku, a |
g) |
činit jakákoli další opatření s cílem zajistit, aby zeměpisné označení požívalo odpovídající právní ochrany, a to případně i oznámením příslušným orgánům, v souladu s čl. 51 odst. 5, čl. 52 odst. 3 a čl. 54 odst. 2. |
Článek 46
Ochrana práv k zeměpisným označením v doménových jménech
Rejstříky národních doménových jmen nejvyšší úrovně zřízené v Unii zajistí, aby veškeré postupy alternativního řešení sporů týkající se doménových jmen uznávaly zapsaná zeměpisná označení jako právo, které může být v rámci těchto postupů uplatněno.
Článek 47
Právo na užívání
1. Zapsané zeměpisné označení může používat každý výrobce, jehož výrobek je v souladu s odpovídající specifikací výrobku.
2. Výrobci zajistí, aby jejich výrobky byly v souladu s odpovídající specifikací výrobku.
Článek 48
Symbol Unie, označení a zkratka
1. Pro zeměpisná označení řemeslných a průmyslových výrobků se použije symbol Unie stanovený pro „chráněná zeměpisná označení“ podle nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 664/2014.
2. V případě řemeslných a průmyslových výrobků pocházejících z Unie, které jsou uváděny na trh pod zeměpisným označením, se na etiketě a reklamních či komunikačních materiálech může uvést symbol Unie. Zeměpisné označení se uvede ve stejném zorném poli jako symbol Unie.
3. Na etiketě výrobků označených zeměpisným označením řemeslných a průmyslových výrobků lze uvést zkratku „CHZO“ odpovídající výrazu „chráněné zeměpisné označení“.
4. Symbol Unie, označení a zkratka se mohou používat na etiketách a v reklamním či komunikačním materiálu pro hotové výrobky, pokud se zeměpisné označení vztahuje na jejich část nebo součást. V takovém případě se symbol Unie, označení nebo zkratka umístí vedle názvu části nebo součásti, která je jasně určena jako část nebo součást. Symbol Unie, označení nebo zkratka nesmějí být umístěny způsobem, který by spotřebiteli naznačoval, že zeměpisným označením je chráněn název hotového výrobku jako celku spíše než název jeho části nebo součásti.
5. Na etiketě výrobku a v případných reklamních či komunikačních materiálech pro výrobek lze symbol Unie, označení či případně zkratku uvést až po zveřejnění rozhodnutí o zápisu zeměpisného označení v souladu s čl. 29 odst. 6 nebo případně čl. 30 odst. 3.
6. Na etiketě výrobku a v případných reklamních či komunikačních materiálech pro výrobek mohou být rovněž uvedeny:
a) |
vyobrazení zeměpisné oblasti původu uvedené ve specifikaci výrobku a |
b) |
text, grafika nebo symboly odkazující na členský stát nebo region, ve kterém se uvedená zeměpisná oblast nachází. |
7. Na etiketě výrobku a v reklamních či komunikačních materiálech pro výrobek lze uvést symbol Unie spojený se zeměpisným označením třetí země zapsaným v unijním rejstříku. V takovém případě se použije odstavec 2.
8. Komise může přijmout prováděcí akty, kterými stanoví technické vlastnosti symbolu Unie a označení, jakož i pravidla pro jejich používání na výrobcích uváděných na trh pod zapsaným zeměpisným označením, včetně pravidel týkajících se jazykových znění, jež mají být použita. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 68 odst. 2.
HLAVA IV
KONTROLY A PROSAZOVÁNÍ PRÁVA
Článek 49
Oblast působnosti
1. Tato hlava se vztahuje na kontroly týkající se zeměpisných označení řemeslných a průmyslových výrobků.
2. Kontroly uvedené v odstavci 1 se vztahují rovněž na:
a) |
ověření, že výrobek označený zeměpisným označením je v souladu s odpovídající specifikací výrobku; |
b) |
sledování používání zeměpisných označení na trhu, a to i v elektronickém obchodování. |
Článek 50
Určení příslušných orgánů
1. Členské státy určí jeden nebo více příslušných orgánů odpovědných za kontroly stanovené v této hlavě.
2. Příslušné orgány uvedené v odstavci 1 musí být objektivní a nestranné a musí jednat transparentně. Musí mít k dispozici kvalifikované pracovníky a zdroje nezbytné k efektivnímu plnění svých funkcí.
Článek 51
Ověření souladu založené na vlastním prohlášení
1. U výrobku označeného zeměpisným označením a pocházejícího z Unie se soulad s odpovídající specifikací výrobku ověřuje na základě vlastního prohlášení. Vlastní prohlášení se činí na standardním formuláři obsaženém v příloze I a musí obsahovat požadované informace uvedené ve zmíněné příloze.
2. Před uvedením výrobku na trh předloží výrobci vlastní prohlášení příslušnému orgánu uvedenému v čl. 50 odst. 1. Jakmile je výrobek uveden na trh, předkládají výrobci každé tři roky znovu vlastní prohlášení, aby prokázali pokračující soulad výrobku se specifikací výrobku. Je-li specifikace výrobku změněna způsobem, který má dopad na dotčený výrobek, vlastní prohlášení se neprodleně aktualizuje.
3. Příslušný orgán zkontroluje alespoň to, zda jsou informace uvedené ve vlastním prohlášení úplné a konzistentní. Pokud se přesvědčí, že informace uvedené ve vlastním prohlášení jsou úplné a konzistentní, a nemá žádné další výhrady týkající se souladu, vydá osvědčení o oprávnění používat pro dotčený výrobek zeměpisné označení nebo obnoví platnost stávajícího osvědčení. V případě zjevných chyb či nesrovnalostí ve vlastním prohlášení dá výrobci možnost vlastní prohlášení doplnit nebo opravit.
4. Ověřování založené na vlastním prohlášení nebrání výrobcům v tom, aby soulad výrobku se specifikací výrobku dali ověřit subjekty pro certifikaci výrobků nebo fyzickými osobami.
5. Za účelem ověření souladu výrobku, na který se vztahuje vlastní prohlášení, provádějí kontroly, které se mohou uskutečnit před uvedením výrobku na trh a po něm, na základě analýzy rizik a na základě případných oznámení zainteresovaných výrobců výrobků označených zeměpisným označením:
a) |
příslušný orgán nebo |
b) |
jeden nebo více subjektů pro certifikaci výrobků nebo fyzických osob, na které byly přeneseny úkoly kontroly v souladu s článkem 55. |
6. V případě nesouladu přijme příslušný orgán veškerá nezbytná opatření k nápravě.
7. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 69 za účelem změny tohoto nařízení tím, že se v relevantních případech změní údaje a požadavky týkající se standardního formuláře obsaženého v příloze I.
Článek 52
Ověření souladu příslušným orgánem nebo subjekty pro certifikaci výrobků nebo fyzickými osobami
1. Jako alternativu k postupu stanovenému v článku 51 mohou členské státy stanovit ověření souladu výrobku s odpovídající specifikací výrobku kontrolami, které před uvedením výrobku na trh a po něm provede:
a) |
jeden nebo více příslušných orgánů uvedených v čl. 50 odst. 1 nebo |
b) |
jeden nebo více subjektů pro certifikaci výrobků nebo fyzických osob, na které byly přeneseny úkoly kontroly v souladu s článkem 55. |
2. Pokud kontroly provedené před uvedením výrobku na trh prokáží soulad výrobku se specifikací výrobku, vydá příslušný orgán pro dotčený výrobek osvědčení o oprávnění používat zeměpisné označení.
3. Kontroly prováděné po uvedení výrobku na trh vycházejí z analýzy rizik a z případných oznámení zainteresovaných výrobců výrobků označených zeměpisnými označeními. Pokud tyto kontroly prokáží soulad výrobku se specifikací výrobku, příslušný orgán osvědčení o oprávnění obnoví.
4. V případě nesouladu přijme příslušný orgán veškerá nezbytná opatření k nápravě.
Článek 53
Ověření souladu výrobků pocházejících ze třetí země
Pokud jde o zeměpisná označení třetí země, ověří soulad s odpovídající specifikací výrobku před uvedením výrobku na trh:
a) |
příslušný orgán určený třetí zemí nebo |
b) |
jeden nebo více subjektů pro certifikaci výrobků. |
Článek 54
Sledování používání zeměpisných označení na trhu
1. Příslušné orgány uvedené v čl. 50 odst. 1 sledují používání zeměpisných označení na trhu bez ohledu na to, zda se dotčené výrobky nacházejí ve skladu, v tranzitu či v distribuci nebo jsou nabízeny k prodeji na velkoobchodní nebo maloobchodní úrovni, a to i v elektronickém obchodování.
2. Pro účely uvedené v odstavci 1 tohoto článku provádějí příslušné orgány uvedené v čl. 50 odst. 1 kontroly na základě analýzy rizik a případných oznámení zainteresovaných výrobců výrobků označených zeměpisným označením. V případě potřeby učiní tyto orgány vhodné správní a právní kroky, aby zabránily užívání názvů výrobků nebo služeb, které jsou na jejich území vyráběny, poskytovány nebo uváděny na trh a které porušují ochranu zeměpisných označení stanovenou v článcích 40 a 41, nebo aby takové užívání zastavily.
Článek 55
Přenesení úkolů kontroly
1. Příslušné orgány mohou přenést úkoly kontroly podle čl. 51 odst. 5, čl. 52 odst. 2 a 3 a čl. 54 odst. 2 na jeden nebo více subjektů pro certifikaci výrobků nebo fyzických osob.
2. Pověřující příslušný orgán zajistí, aby subjekt pro certifikaci výrobků nebo fyzická osoba, na něž byly úkoly kontroly uvedené v odstavci 1 přeneseny, měly nezbytné pravomoci k jejich efektivnímu plnění.
3. Přenesení úkolů kontroly musí být vyhotoveno písemně a musí splňovat tyto podmínky:
a) |
pověření obsahuje přesný popis úkolů kontroly, které jsou na subjekt pro certifikaci výrobků nebo na fyzickou osobu přeneseny, a podmínek, za kterých je smí plnit; |
b) |
jsou-li úkoly kontroly přeneseny na subjekty pro certifikaci výrobků, tyto subjekty:
|
c) |
pokud jsou úkoly kontroly přeneseny na fyzické osoby, tyto fyzické osoby:
|
d) |
jsou zavedena opatření s cílem zajistit efektivní a účinnou koordinaci mezi pověřujícími příslušnými orgány a subjekty pro certifikaci výrobků nebo fyzickými osobami. |
Článek 56
Povinnosti subjektů pro certifikaci výrobků a fyzických osob
Subjekty pro certifikaci výrobků nebo fyzické osoby, na které byly přeneseny úkoly kontroly v souladu s článkem 55:
a) |
sdělují výsledky kontrol a souvisejících činností pověřujícím příslušným orgánům pravidelně a kdykoliv o to uvedené příslušné orgány požádají; |
b) |
okamžitě informují pověřující příslušné orgány, kdykoliv výsledky kontrol odhalí nesoulad nebo poukáží na pravděpodobnost nesouladu, ledaže je ve zvláštních ujednáních mezi pověřujícími příslušnými orgány a dotčeným subjektem pro certifikaci výrobků nebo fyzickou osobou stanoven jiný postup, a |
c) |
spolupracují s pověřujícími příslušnými orgány, poskytují jim pomoc a umožňují jim přístup do svých prostor a k dokumentaci související se svěřenými úkoly kontroly. |
Článek 57
Povinnosti pověřujících příslušných orgánů
1. Příslušné orgány, které přenesly úkoly kontroly na subjekty pro certifikaci výrobků nebo fyzické osoby v souladu s článkem 55, přenesení úkolů bez prodlení plně nebo částečně zruší, pokud:
a) |
existují důkazy o tom, že subjekt pro certifikaci výrobků nebo fyzická osoba neplní svěřené úkoly kontroly řádně; |
b) |
subjekt pro certifikaci výrobků nebo fyzická osoba nepřijaly vhodná a včasná opatření k nápravě zjištěných nedostatků, nebo |
c) |
je narušena nezávislost nebo nestrannost subjektu pro certifikaci výrobků nebo fyzické osoby. |
2. Pověřující příslušné orgány mohou rovněž zrušit přenesení úkolů z jiných důvodů, než které jsou uvedeny v odstavci 1.
3. Pověřující příslušné orgány mohou kdykoli v případě potřeby organizovat audity nebo inspekce subjektů pro certifikaci výrobků nebo fyzických osob.
Článek 58
Veřejné informace o příslušných orgánech, subjektech pro certifikaci výrobků a fyzických osobách
1. Členské státy zveřejní názvy a kontaktní údaje příslušných orgánů určených podle čl. 50 odst. 1 a subjektů pro certifikaci výrobků a fyzických osob uvedených v čl. 51 odst. 5 písm. b) a čl. 52 odst. 1 písm. b) a v případě změn tyto údaje aktualizují.
2. Pokud jde o třetí země, úřad zveřejní názvy a kontaktní údaje příslušných orgánů a subjektů pro certifikaci výrobků uvedených v článku 53, jsou-li k dispozici, a v případě změn tyto údaje aktualizuje.
3. Úřad zřídí digitální portál, na němž se zveřejní názvy a kontaktní údaje příslušných orgánů a subjektů pro certifikaci výrobků a fyzických osob podle odstavců 1 a 2.
Článek 59
Akreditace subjektů pro certifikaci výrobků
1. Subjekty pro certifikaci výrobků uvedené v článku 55 musí dodržovat následující normy a být v závislosti na svých činnostech akreditovány v souladu s nimi:
a) |
evropská norma EN ISO/IEC 17065 „Posuzování shody – Požadavky na orgány certifikující produkty, procesy a služby“, evropská norma EN ISO/IEC 17020 „Posuzování shody – Požadavky pro činnost různých typů orgánů provádějících inspekci“ a evropská norma EN ISO/IEC 17025 „Všeobecné požadavky na způsobilost zkušebních a kalibračních laboratoří“, včetně veškerých revizí nebo pozměněných verzí těchto norem, nebo |
b) |
jiné vhodné mezinárodně uznávané normy. |
2. Akreditaci uvedenou v odstavci 1 tohoto článku provádí akreditační orgán uznaný v souladu s nařízením (ES) č. 765/2008, který je členem sdružení Evropská spolupráce v akreditaci, nebo v případě subjektů pro certifikaci výrobků třetí země uznaný akreditační orgán mimo Unii, který je členem Mezinárodního akreditačního fóra (IAF) nebo Mezinárodní spolupráce pro akreditaci laboratoří (ILAC).
Článek 60
Příkazy k přijetí opatření proti nezákonnému obsahu online
1. Veškeré informace související s reklamou, propagací a prodejem výrobků, k nimž mají přístup osoby usazené v Unii a které porušují ochranu zeměpisných označení stanovenou v článcích 40 a 41 tohoto nařízení, se považují za nezákonný obsah ve smyslu čl. 3 písm. h) nařízení (EU) 2022/2065.
2. Příslušné vnitrostátní justiční nebo správní orgány členských států mohou v souladu s článkem 9 nařízení (EU) 2022/2065 vydat příkaz k přijetí opatření proti jedné nebo více konkrétním položkám nezákonného obsahu uvedeného v odstavci 1 tohoto článku.
Článek 61
Sankce
Členské státy stanoví pravidla pro sankce za porušení tohoto nařízení a přijmou veškerá opatření nezbytná k zajištění jejich uplatňování. Stanovené sankce musí být účinné, přiměřené a odrazující. Členské státy oznámí do 1. prosince 2025 uvedená pravidla a opatření Komisi a neprodleně jí oznámí všechny jejich následné změny.
Článek 62
Vzájemná pomoc a spolupráce
1. Členské státy si vzájemně pomáhají za účelem provádění kontrol a prosazování práva ve vztahu k zeměpisným označením chráněným podle tohoto nařízení.
Správní pomoc může ve vhodných případech a na základě dohody mezi dotčenými příslušnými orgány zahrnovat zapojení příslušných orgánů členského státu do kontrol na místě, které provádějí příslušné orgány jiného členského státu.
2. V případě možného porušení práv k zeměpisnému označení přijme členský stát opatření, která usnadní předávání informací o tomto možném porušení mezi jeho donucovacími a justičními orgány a příslušnými orgány uvedenými v čl. 50 odst. 1.
3. Orgány odpovědné za sledování podle článku 54 v členských státech v souladu s odstavcem 1 tohoto článku vhodně spolupracují s jinými relevantními orgány, útvary, agenturami a subjekty, včetně policejních orgánů, agentur pro boj proti padělání, celních orgánů, úřadů pro duševní vlastnictví, orgánů dozoru nad trhem a ochrany spotřebitele a obchodních inspektorů.
4. Komise může přijmout prováděcí akty, kterými stanoví povahu a typ informací, které se mají vyměňovat, a způsoby výměny těchto informací pro účely kontrol podle této hlavy. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 68 odst. 2.
HLAVA V
ZMĚNY DALŠÍCH AKTŮ
Článek 63
Změny nařízení (EU) 2017/1001
Nařízení (EU) 2017/1001 se mění takto:
1) |
V čl. 151 odst. 1 se doplňuje nové písmeno, které zní:
(*1) Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2023/2411 ze dne 18. října 2023 o ochraně zeměpisných označení řemeslných a průmyslových výrobků a o změně nařízení (EU) 2017/1001 a (EU) 2019/1753 (Úř. věst. L, 2023/2411, 27.10.2023, ELI: http://data.europa.eu/eli/reg/2023/2411/oj).“;" |
2) |
V čl. 153 odst. 1 se doplňuje nové písmeno, které zní:
|
3) |
V článku 170 se odstavec 2 nahrazuje tímto: „2. Každá fyzická nebo právnická osoba může dobrovolně využít služby střediska s cílem dosáhnout vzájemnou dohodou smírného řešení sporů na základě tohoto nařízení, nařízení (ES) č. 6/2002 nebo nařízení (EU) 2023/2411.“ |
Článek 64
Změny nařízení (EU) 2019/1753
Nařízení (EU) 2019/1753 se mění takto:
1) |
Článek 1 se mění takto:
|
2) |
Článek 2 se mění takto:
|
3) |
V článku 3 se doplňuje nový odstavec, který zní: „4. V případě zeměpisných označení řemeslných a průmyslových výrobků úřad požádá Mezinárodní úřad o zrušení zápisu určitého zeměpisného označení pocházejícího z členského státu v mezinárodním rejstříku v kterémkoli z případů uvedených v odstavci 1.“ |
4) |
V článku 4 se odstavec 1 nahrazuje tímto: „1. Komise nebo v případě zeměpisných označení řemeslných a průmyslových výrobků úřad zveřejní mezinárodní zápisy oznámené Mezinárodním úřadem podle čl. 6 odst. 4 Ženevského aktu, které se týkají zeměpisných označení zapsaných v mezinárodním rejstříku a u nichž není smluvní stranou původu ve smyslu čl. 1 bodu xv) Ženevského aktu členský stát.“ |
5) |
V článku 5 se odstavec 1 nahrazuje tímto: „1. Komise nebo v případě zeměpisných označení řemeslných a průmyslových výrobků úřad posoudí mezinárodní zápisy oznámené Mezinárodním úřadem podle čl. 6 odst. 4 Ženevského aktu, které se týkají zeměpisných označení zapsaných v mezinárodním rejstříku a u nichž není smluvní stranou původu ve smyslu čl. 1 bodu xv) Ženevského aktu členský stát, aby se určilo, zda obsahují povinné údaje stanovené v pravidle 5 odst. 2 společného prováděcího řádu k Lisabonské dohodě a Ženevskému aktu (dále jen „společný prováděcí řád“) a údaje o jakosti, pověsti nebo vlastnostech stanovené v pravidle 5 odst. 3 společného prováděcího řádu.“ |
6) |
Článek 6 se mění takto:
|
7) |
Článek 7 se mění takto:
|
8) |
V čl. 8 odst. 1 se doplňuje nový pododstavec, který zní: „V případě zeměpisných označení řemeslných a průmyslových výrobků se první pododstavec použije obdobně na rozhodnutí úřadu.“ |
9) |
Článek 9 se nahrazuje tímto: „Článek 9 Prohlášení neplatnosti účinků zeměpisných označení třetích zemí, která jsou zapsána v mezinárodním rejstříku, v Unii 1. Komise, nebo v případě zeměpisných označení řemeslných a průmyslových výrobků úřad, mohou z vlastního podnětu nebo na základě řádně odůvodněné žádosti členského státu, třetí země nebo fyzické či právnické osoby s oprávněným zájmem prohlásit za neplatné, zcela nebo zčásti, účinky ochrany zeměpisného označení v Unii v některém z těchto případů:
2. Komise přijme prováděcí akty pro účely odstavce 1 tohoto článku. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 15 odst. 2 tohoto nařízení poté, co byla fyzickým nebo právnickým osobám uvedeným v čl. 5 odst. 2 bodě ii) Ženevského aktu nebo uživatelům ve smyslu čl. 1 bodu xvii) Ženevského aktu dána možnost hájit svá práva. 3. Pokud proti prohlášení neplatnosti již nelze podat odvolání, Komise nebo v případě zeměpisných označení řemeslných a průmyslových výrobků úřad neprodleně oznámí prohlášení neplatnosti účinků mezinárodního zápisu zeměpisného označení na území Unie v souladu s odst. 1 písm. a) nebo c) Mezinárodnímu úřadu.“ |
10) |
V článku 11 se odstavec 3 nahrazuje tímto: „3. Členský stát, který je stranou Lisabonské dohody, si ohledně z něj pocházejícího označení původu výrobku, který spadá do oblasti působnosti nařízení (EU) 2023/2411, avšak dosud podle něj není chráněn, na žádost fyzické nebo právnické osoby uvedených v čl. 5 odst. 2 bodě ii) Ženevského aktu nebo uživatele ve smyslu čl. 1 bodu xvii) Ženevského aktu nebo z vlastního podnětu zvolí, zda požádá o:
Dotčený členský stát oznámí úřadu svou volbu podle prvního pododstavce tohoto odstavce a podá příslušnou žádost do 2. prosince 2026. Postup zápisu stanovený v čl. 70 odst. 4 nařízení (EU) 2023/2411 se použije obdobně. V případě uvedeném v prvním pododstavci písm. a) tohoto odstavce požádá dotčený členský stát o mezinárodní zápis daného označení původu podle Ženevského aktu, pokud ho ratifikoval nebo k němu přistoupil v souladu se zmocněním podle článku 3 rozhodnutí (EU) 2019/1754, do dvanácti měsíců ode dne zápisu zeměpisného označení podle nařízení (EU) 2023/2411. Dotčený členský stát v koordinaci s úřadem ověří u Mezinárodního úřadu, zda je pro účely zápisu podle Ženevského aktu třeba učinit nějaké změny podle pravidla 7 odst. 4 společného prováděcího řádu. Úřad zmocní dotčený členský stát, aby učinil nezbytné změny a oznámil je Mezinárodnímu úřadu. Pokud je zápis podle nařízení (EU) 2023/2411 zamítnut a související správní a soudní opravné prostředky byly vyčerpány, nebo pokud nebyla učiněna žádost o zápis podle Ženevského aktu v souladu se třetím pododstavcem tohoto odstavce, požádá dotčený členský stát neprodleně o zrušení zápisu daného označení původu v mezinárodním rejstříku.“ |
11) |
V čl. 15 odst. 1 se doplňuje nové písmeno, které zní:
|
HLAVA VI
POPLATKY
Článek 65
Poplatky
1. Členské státy mohou účtovat poplatky k pokrytí nákladů na vnitrostátní fázi řízení stanovených tímto nařízením, zejména nákladů vzniklých při vyřizování žádostí o zápis, námitek, žádostí o změnu specifikace výrobku, žádostí o zrušení zápisu a odvolání.
2. Členské státy mohou účtovat poplatky nebo vyžadovat úhrady k pokrytí nákladů na kontroly prováděné podle hlavy IV tohoto nařízení.
3. Úřad účtuje poplatek za:
a) |
postup přímého zápisu podle článku 20; |
b) |
postup týkající se zeměpisných označení třetích zemí podle čl. 21 písm. c) a |
c) |
odvolání k odvolacím senátům podle článku 33. |
4. Úřad může účtovat poplatek za žádosti o změnu specifikace výrobku a za žádosti o zrušení zápisu, pokud bylo zeměpisné označení zapsáno jedním z postupů uvedených v odst. 3 písm. a) nebo b).
5. Výše veškerých poplatků účtovaných podle tohoto nařízení musí být rozumná a přiměřená a musí zohledňovat situaci mikropodniků a malých a středních podniků s cílem podporovat konkurenceschopnost výrobců. Tyto poplatky nesmí překročit náklady vzniklé při plnění úkolů prováděných podle tohoto nařízení.
6. Komise přijme prováděcí akty, kterými stanoví výši poplatků účtovaných úřadem a způsoby jejich úhrady nebo, v případě poplatku za odvolání k odvolacím senátům, jejich vrácení. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 68 odst. 2.
HLAVA VII
DOPLŇUJÍCÍ USTANOVENÍ
Článek 66
Jazyky řízení
1. Všechny dokumenty a informace zasílané úřadu ohledně řízení podle tohoto nařízení musí být v jednom z úředních jazyků Unie.
2. Pokud jde o úkoly svěřené úřadu podle tohoto nařízení, jsou jazyky úřadu všechny úřední jazyky Unie v souladu s nařízením č. 1 (26).
Článek 67
Informační systém
1. Úřad zřídí a spravuje digitální systém pro elektronické podávání a předávání žádostí o zápis úřadu, unijní rejstřík uvedený v článku 37 a digitální portál uvedený v čl. 58 odst. 3.
2. Digitální systém pro elektronické podávání a předávání žádostí o zápis úřadu musí být k dispozici ve všech úředních jazycích Unie. Musí být snadno přístupný veřejnosti ve strojově čitelném a běžně používaném formátu a používá se pro podávání a předávání žádostí o zápis úřadu podle článku 21. Krom toho musí mít kapacitu, kterou mohou členské státy využívat ve vnitrostátní fázi řízení o zápisu.
Článek 68
Postup projednávání ve výboru
1. Komisi je nápomocen Výbor pro zeměpisná označení řemeslných a průmyslových výrobků. Tento výbor je výborem ve smyslu nařízení (EU) č. 182/2011.
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 5 nařízení (EU) č. 182/2011.
Článek 69
Výkon přenesené pravomoci
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci je svěřena Komisi za podmínek stanovených v tomto článku.
2. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedená v článcích 11, 20, 22, 33 a 51 je svěřena Komisi na dobu sedmi let od 1. prosince 2025. Komise vypracuje zprávu o přenesení pravomoci nejpozději devět měsíců před koncem tohoto sedmiletého období. Přenesení pravomoci se automaticky prodlužuje o stejně dlouhá období, pokud Evropský parlament ani Rada nevysloví proti tomuto prodloužení námitku nejpozději tři měsíce před koncem každého z těchto období.
3. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomoci uvedené v článcích 11, 20, 22, 33 a 51 kdykoli zrušit. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomoci v něm určené. Rozhodnutí nabývá účinku prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie, nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci.
4. Před přijetím aktu v přenesené pravomoci Komise vede konzultace s odborníky jmenovanými jednotlivými členskými státy v souladu se zásadami stanovenými v interinstitucionální dohodě ze dne 13. dubna 2016 o zdokonalení tvorby právních předpisů.
5. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
6. Akt v přenesené pravomoci přijatý podle článků 11, 20, 22, 33 nebo 51 vstoupí v platnost pouze tehdy, pokud proti němu Evropský parlament ani Rada nevysloví námitky ve lhůtě dvou měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen, nebo pokud Evropský parlament i Rada před uplynutím této lhůty informují Komisi o tom, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.
HLAVA VIII
PŘECHODNÁ A ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 70
Stávající názvy a přechodná ochrana
1. Vnitrostátní zvláštní ochrana zeměpisných označení pro řemeslné a průmyslové výrobky skončí do 2. prosince 2026 a žádosti nevyřízené k tomuto dni se považují za nepodané, pokud není podána žádost podle odstavce 2.
2. Do 2. prosince 2026 oznámí zainteresované členské státy Komisi a úřadu, které ze svých právně chráněných názvů nebo v případě členských států, v nichž neexistuje systém ochrany, které ze svých vžitých názvů chtějí zapsat a chránit podle tohoto nařízení.
3. Na základě žádosti učiněné podle odstavce 2 může dotčený členský stát vnitrostátní ochranu prodloužit až do dokončení řízení o zápisu podle odstavce 4 a do nabytí právní moci souvisejícího rozhodnutí. Je-li ochrana Unie poskytnuta, považuje se za první den ochrany podle tohoto nařízení den, kdy dotčený členský stát informoval Komisi a úřad v souladu s odstavcem 2.
4. Postupem stanoveným v článcích 22 až 30 úřad nebo v případech uvedených v článku 30 Komise zapíší názvy, o nichž je Komise informována podle odstavce 2 tohoto článku a které jsou v souladu s články 3, 6, 9 a 10. Články 25, 26 a 27 se nepoužijí. Druhové výrazy se však nezapíší.
Článek 71
Povinnosti členských států podávat zprávy
1. Do 2. prosince 2029 a poté každých pět let předloží členské státy Komisi zprávu:
a) |
o strategii a výsledcích všech kontrol prováděných s cílem ověřit soulad s požadavky týkajícími se systému pro ochranu zeměpisných označení řemeslných a průmyslových výrobků stanoveného tímto nařízením, jak je uvedeno v hlavě IV; |
b) |
o ověření souladu založeného na vlastním prohlášení podle článku 51; |
c) |
o ověření souladu příslušným orgánem nebo subjektem pro certifikaci výrobků nebo fyzickou osobou podle článku 52; |
d) |
o sledování používání zeměpisných označení pro řemeslné a průmyslové výrobky na trhu podle článku 54; |
e) |
o nepřetržitém dodržování předpisů podle čl. 45 odst. 2 a |
f) |
o nezákonném obsahu na online rozhraních podle článku 60. |
2. Dotčené členské státy poskytnou Komisi do dne 30. listopadu 2024 údaje požadované podle článku 19 pro účely výjimky ze standardního postupu. Na základě obdržených informací přijme Komise rozhodnutí o žádosti dotčeného členského státu o výjimku ze standardního postupu zápisu a o neurčení vnitrostátního orgánu pro vyřizování žádostí o zápis, žádostí o změnu specifikace výrobku a žádostí o zrušení zápisu, jak požaduje čl. 12 odst. 1.
Článek 72
Přezkum
1. Do 2. prosince 2030 a poté každých pět let vypracuje Komise zprávu o provádění tohoto nařízení spolu s případným legislativním návrhem na jeho revizi. Tato zpráva zejména posoudí, do jaké míry je hodnota řemeslných a průmyslových výrobků označených zeměpisným označením vytvářena ve vymezené zeměpisné oblasti nebo jinde.
2. Do 2. června 2026 provede Komise hodnocení proveditelnosti informačního a výstražného systému proti zneužívání zeměpisných označení řemeslných a průmyslových výrobků v systému doménových jmen a předloží zprávu o svých hlavních zjištěních Evropskému parlamentu a Radě. Bude-li to vhodné, přiloží se k této zprávě legislativní návrh.
Článek 73
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. prosince 2025. Ustanovení čl. 19 odst. 1 a 2, čl. 35 odst. 1, čl. 37 odst. 7, článků 67, 68 a 69 a čl. 71 odst. 2 se však použijí ode dne 16. listopadu 2023.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Ve Štrasburku dne 18. října 2023.
Za Evropský parlament
předsedkyně
R. METSOLA
Za Radu
předseda
J. M. ALBARES BUENO
(1) Úř. věst. C 486, 21.12.2022, s. 129.
(2) Úř. věst. C 498, 30.12.2022, s. 57.
(3) Postoj Evropského parlamentu ze dne 12. září 2023 (dosud nezveřejněný v Úředním věstníku) a rozhodnutí Rady ze dne 9. října 2023.
(4) Úř. věst. L 271, 24.10.2019, s. 15.
(5) Rozhodnutí Rady (EU) 2019/1754 ze dne 7. října 2019 o přistoupení Evropské unie k Ženevskému aktu Lisabonské dohody o označeních původu a zeměpisných označeních (Úř. věst. L 271, 24.10.2019, s. 12).
(6) Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1308/2013 ze dne 17. prosince 2013, kterým se stanoví společná organizace trhů se zemědělskými produkty a zrušují nařízení Rady (EHS) č. 922/72, (EHS) č. 234/79, (ES) č. 1037/2001 a (ES) č. 1234/2007 (Úř. věst. L 347, 20.12.2013, s. 671).
(7) Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2019/787 ze dne 17. dubna 2019 o definici, popisu, obchodní úpravě a označování lihovin, používání názvů lihovin v obchodní úpravě a při označování jiných potravin, ochraně zeměpisných označení lihovin, používání lihu a destilátů zemědělského původu při výrobě alkoholických nápojů a o zrušení nařízení (ES) č. 110/2008 (Úř. věst. L 130, 17.5.2019, s. 1).
(8) Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1151/2012 ze dne 21. listopadu 2012 o režimech jakosti zemědělských produktů a potravin (Úř. věst. L 343, 14.12.2012, s. 1).
(9) Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001 ze dne 14. června 2017 o ochranné známce Evropské unie (Úř. věst. L 154, 16.6.2017, s. 1).
(10) Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/679 ze dne 27. dubna 2016 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů a o zrušení směrnice 95/46/ES (Úř. věst. L 119, 4.5.2016, s. 1).
(11) Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/58/ES ze dne 12. července 2002 o zpracování osobních údajů a ochraně soukromí v odvětví elektronických komunikací (směrnice o soukromí a elektronických komunikacích) (Úř. věst. L 201, 31.7.2002, s. 37).
(12) Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2018/1725 ze dne 23. října 2018 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů orgány, institucemi a jinými subjekty Unie a o volném pohybu těchto údajů a o zrušení nařízení (ES) č. 45/2001 a rozhodnutí č. 1247/2002/ES (Úř. věst. L 295, 21.11.2018, s. 39).
(13) Rozhodnutí Rady 94/800/ES ze dne 22. prosince 1994 o uzavření dohod jménem Evropského společenství s ohledem na oblasti, které jsou v jeho pravomoci, v rámci Uruguayského kola mnohostranných jednání (1986–1994) (Úř. věst. L 336, 23.12.1994, s. 1).
(14) Nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 664/2014 ze dne 18. prosince 2013, kterým se doplňuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1151/2012, pokud jde o stanovení symbolů Unie pro chráněná označení původu, chráněná zeměpisná označení a zaručené tradiční speciality a o některá pravidla pro původ, procesní pravidla a další přechodná pravidla (Úř. věst. L 179, 19.6.2014, s. 17).
(15) Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 765/2008 ze dne 9. července 2008, kterým se stanoví požadavky na akreditaci a kterým se zrušuje nařízení (EHS) č. 339/93 (Úř. věst. L 218, 13.8.2008, s. 30).
(16) Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/48/ES ze dne 29. dubna 2004 o dodržování práv duševního vlastnictví (Úř. věst. L 157, 30.4.2004, s. 45).
(17) Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 608/2013 ze dne 12. června 2013 o vymáhání práv duševního vlastnictví celními orgány a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 1383/2003 (Úř. věst. L 181, 29.6.2013, s. 15).
(18) Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 386/2012 ze dne 19. dubna 2012, kterým se Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a průmyslové vzory) svěřují úkoly související s prosazováním práv duševního vlastnictví, včetně sdružování zástupců veřejného a soukromého sektoru v podobě Evropského střediska pro sledování porušování práv duševního vlastnictví (Úř. věst. L 129, 16.5.2012, s. 1).
(19) Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2022/2065 ze dne 19. října 2022 o jednotném trhu digitálních služeb a o změně směrnice 2000/31/ES (nařízení o digitálních službách) (Úř. věst. L 277, 27.10.2022, s. 1).
(20) Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2019/1753 ze dne 23. října 2019 o opatřeních Unie po jejím přistoupení k Ženevskému aktu Lisabonské dohody o označeních původu a zeměpisných označeních (Úř. věst. L 271, 24.10.2019, s. 1).
(21) Úř. věst. L 123, 12.5.2016, s. 1.
(22) Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 ze dne 16. února 2011, kterým se stanoví pravidla a obecné zásady způsobu, jakým členské státy kontrolují Komisi při výkonu prováděcích pravomocí (Úř. věst. L 55, 28.2.2011, s. 13).
(23) Úř. věst. C 258, 5.7.2022, s. 5.
(24) Směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2015/1535 ze dne 9. září 2015 o postupu při poskytování informací v oblasti technických předpisů a předpisů pro služby informační společnosti (Úř. věst. L 241, 17.9.2015, s. 1).
(25) Směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2015/2436 ze dne 16. prosince 2015, kterou se sbližují právní předpisy členských států o ochranných známkách (Úř. věst. L 336, 23.12.2015, s. 1).
(26) Nařízení č. 1 o užívání jazyků v Evropském hospodářském společenství (Úř. věst. 17, 6.10.1958, s. 385).
PŘÍLOHA I
STANDARDNÍ FORMULÁŘ PRO VLASTNÍ PROHLÁŠENÍ PODLE ČLÁNKU 51
Vlastní prohlášení podle článku 51 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2023/2411 (1)
1. |
Název a adresa výrobce: … [ Uveďte název a adresu hospodářského subjektu (společnosti nebo individuálního výrobce), jakož i jméno a adresu případného zplnomocněného zástupce společnosti nebo výrobce, který podepisuje vlastní prohlášení jménem společnosti nebo výrobce] |
2. |
Seskupení výrobců: … [Je-li výrobce členem seskupení výrobců, uveďte jeho název a adresu] |
3. |
Název a druh výrobku: … [Uveďte název se všemi charakteristikami, s nimiž výrobek označený zeměpisným označením je nebo má být uváděn na trh, a druh zboží, k němuž výrobek patří] |
4. |
Status výrobku: … [Upřesněte, zda je výrobek již na trhu ] |
5. |
Místa výroby: … [Uveďte všechna místa výroby spolu s jejich adresami a kontaktní údaje a činnosti (výrobní kroky podle specifikace výrobku), které se tam provádějí] |
6. |
Název, číslo a datum zápisu zeměpisného označení: … [ Tento požadavek lze splnit tím, že se k vlastnímu prohlášení připojí odpovídající elektronický výpis z rejstříku ] |
7. |
Jednotný dokument: … [Vložte údaje z jednotného dokumentu: název a popis výrobku, případně včetně údajů o balení a označování, včetně možného použití symbolu Unie pro chráněná zeměpisná označení, a stručné vymezení zeměpisné oblasti] |
8. |
Popis opatření přijatých výrobcem k zajištění souladu výrobku s jeho specifikací: … [ Uveďte všechna opatření (kontroly a ověřování) provedené samotným výrobcem, seskupením výrobců nebo třetí stranou od předložení posledního vlastního prohlášení spolu se shrnutím jednotlivých opatření v níže uvedené tabulce]
|
9. |
Další informace: … [Uveďte veškeré další informace, které se považují za relevantní pro posouzení toho, zda je výrobek v souladu se specifikací výrobku, například ukázky etikety, pokud jsou v dané specifikaci výrobku uvedena pravidla pro označování] |
10. |
Prohlášení o shodě s požadavky specifikace výrobku: Prohlašuji tímto, že výše uvedený výrobek, včetně jeho vlastností a součástí, je v souladu s odpovídající specifikací výrobku. Byly provedeny všechny nezbytné kontroly a ověření pro řádné zjištění shody. Jsem si vědom(a) toho, že v případě učinění nepravdivého prohlášení mohou být uloženy sankce. Podepsáno za a jménem: (místo a datum): (jméno, funkce) (podpis): |
(1) Nařízení (EU) 2023/2411 ze dne 18. října 2023 o ochraně zeměpisných označení řemeslných a průmyslových výrobků a o změně nařízení (EU) 2017/1001 a (EU) 2019/1753 (Úř. věst. L, 2023/2411, 27.10.2023, ELI: http://data.europa.eu/eli/reg/2023/2411/oj).
(2) Kontrolní bod: krok nebo kroky v rámci výrobního procesu, v němž se uplatní kontrolní opatření.
(3) Případná referenční hodnota, jež má být v kontrolním bodě splněna.
(4) Vlastní kontrola: kontrola prováděná samotným výrobcem; vnitřní kontrola: kontrola prováděná seskupením výrobců; vnější kontrola: kontrola prováděná subjektem pro certifikaci výrobků nebo fyzickou osobou.
(5) Četnost: časový interval, ve kterém se kontrola provádí.
PŘÍLOHA II
STANDARDNÍ FORMULÁŘ PRO JEDNOTNÉ DOKUMENTY PODLE ČLÁNKU 10
Jednotný dokument podle článku 10 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2023/2411 (1)
[Uveďte název podle bodu 1:] „…“
Číslo EU: [pouze pro použití v EU]
1. |
Název (názvy) [navrženého zeměpisného označení] ... [Uveďte název, který má být chráněn jako zeměpisné označení, nebo v případě žádosti o změnu specifikace výrobku zapsaný název] |
2. |
Členský stát nebo třetí země … |
3. |
Popis výrobku |
3.1 |
Druh výrobku … |
3.2 |
Popis výrobku, k němuž se vztahuje název uvedený v bodě 1. … [K identifikaci výrobku použijte definice a normy, které se pro tento výrobek běžně používají. V popisu výrobku se zaměřte na jeho specifičnost a použijte měrné jednotky a obecná nebo technická srovnávací měřítka, aniž byste zahrnuli technické charakteristiky vlastní všem výrobkům tohoto druhu nebo závazné právní požadavky platné pro všechny výrobky tohoto druhu ] |
3.3 |
Specifické výrobní kroky, které se musí uskutečnit ve vymezené zeměpisné oblasti … [Případná omezení nebo výjimky odůvodněte ] |
3.4 |
Zvláštní pravidla týkající se balení výrobku označeného názvem podle bodu 1 … [Veškerá případná omezení specifická pro daný výrobek odůvodněte ] |
3.5 |
Zvláštní pravidla týkající se označování výrobku označeného názvem podle bodu 1 … [Veškerá případná omezení odůvodněte ] |
4. |
Stručné vymezení zeměpisné oblasti … [Je-li to vhodné, vložte mapu dané zeměpisné oblasti] |
5. |
Souvislost se zeměpisnou oblastí … [Uveďte souvislost mezi zeměpisnou oblastí a danou jakostí, pověstí nebo jinými vlastnostmi výrobku. Za tímto účelem uveďte faktory, ze kterých daná souvislost vychází, případně včetně údajů týkajících se popisu výrobku nebo metody výroby, které danou souvislost odůvodňují ] Odkaz na zveřejnění specifikace výrobku (doplní příslušný orgán nebo úřad, jakmile bude k dispozici) |
(1) Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2023/2411 ze dne 18. října 2023 o ochraně zeměpisných označení řemeslných a průmyslových výrobků a o změně nařízení (EU) 2017/1001 a (EU) 2019/1753 (Úř. věst. L, 2023/2411, 27.10.2023, ELI: http://data.europa.eu/eli/reg/2023/2411/oj).
PŘÍLOHA III
STANDARDNÍ FORMULÁŘ PRO ODŮVODNĚNÉ PROHLÁŠENÍ O NÁMITCE PODLE ČLÁNKU 26
Odůvodněné prohlášení o námitce podle článku 26 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2023/2411 (1)
1. |
Název výrobku: … [jak je zapsán v unijním rejstříku] |
2. |
Číslo: … [jak je zapsáno v unijním rejstříku] Datum zveřejnění jednotného dokumentu a odkaz na elektronické zveřejnění specifikace výrobku v unijním rejstříku podle čl. 23 odst. 7 nařízení (EU) 2023/2411: ... |
3. |
Kontaktní údaje
Fyzická nebo právnická osoba / organizace / příslušný orgán: … Adresa: … Telefonní číslo: … E-mail: … |
4. |
Důvody pro námitku: Nedodržení specifických požadavků na ochranu stanovených v nařízení (EU) 2023/2411. Navrhované zeměpisné označení by bylo v rozporu s:
Navrhované zeměpisné označení by ohrozilo existenci totožného nebo podobného názvu užívaného v obchodním styku nebo ochranné známky nebo existenci výrobků, které se po dobu nejméně pěti let přede dnem zveřejnění žádosti o zápis podle čl. 22 odst. 7 nařízení (EU) 2023/2411 nacházely na trhu v souladu s právem. |
5. |
Podrobné údaje na podporu námitky [Uveďte řádně podložené odůvodnění a opodstatnění námitky, včetně prohlášení vysvětlující oprávněný zájem namítajícího; podává-li námitku vnitrostátní orgán, prohlášení o oprávněném zájmu se nevyžaduje.] (místo a datum): (jméno, funkce) (podpis): |
(1) Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2023/2411 ze dne 18. října 2023 o ochraně zeměpisných označení řemeslných a průmyslových výrobků a o změně nařízení (EU) 2017/1001 a (EU) 2019/1753 (Úř. věst. L, 2023/2411, 27.10.2023, ELI: http://data.europa.eu/eli/reg/2023/2411/oj).
ELI: http://data.europa.eu/eli/reg/2023/2411/oj
ISSN 1977-0626 (electronic edition)