EUR-Lex Access to European Union law
This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 32017R0323
Commission Delegated Regulation (EU) 2017/323 of 20 January 2017 correcting Delegated Regulation (EU) 2016/2251 supplementing Regulation (EU) No 648/2012 of the European Parliament and of the Council on OTC derivatives, central counterparties and trade repositories with regard to regulatory technical standards for risk-mitigation techniques for OTC derivative contracts not cleared by a central counterparty (Text with EEA relevance. )
Nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2017/323 ze dne 20. ledna 2017, kterým se opravuje nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2016/2251, kterým se doplňuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 648/2012 o OTC derivátech, ústředních protistranách a registrech obchodních údajů, pokud jde o regulační technické normy pro techniky zmírňování rizika u OTC derivátových smluv, jejichž clearing neprovádí ústřední protistrana (Text s významem pro EHP. )
Nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2017/323 ze dne 20. ledna 2017, kterým se opravuje nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2016/2251, kterým se doplňuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 648/2012 o OTC derivátech, ústředních protistranách a registrech obchodních údajů, pokud jde o regulační technické normy pro techniky zmírňování rizika u OTC derivátových smluv, jejichž clearing neprovádí ústřední protistrana (Text s významem pro EHP. )
C/2017/0149
Úř. věst. L 49, 25.2.2017, p. 1–3
(BG, ES, CS, DA, DE, ET, EL, EN, FR, HR, IT, LV, LT, HU, MT, NL, PL, PT, RO, SK, SL, FI, SV)
In force
25.2.2017 |
CS |
Úřední věstník Evropské unie |
L 49/1 |
NAŘÍZENÍ KOMISE V PŘENESENÉ PRAVOMOCI (EU) 2017/323
ze dne 20. ledna 2017,
kterým se opravuje nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2016/2251, kterým se doplňuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 648/2012 o OTC derivátech, ústředních protistranách a registrech obchodních údajů, pokud jde o regulační technické normy pro techniky zmírňování rizika u OTC derivátových smluv, jejichž clearing neprovádí ústřední protistrana
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 648/2012 ze dne 4. července 2012 o OTC derivátech, ústředních protistranách a registrech obchodních údajů (1), a zejména na čl. 11 odst. 15 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) |
Nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2016/2251 (2) bylo přijato dne 4. října 2016 a vyhlášeno dne 15. prosince 2016. Stanoví normy pro včasnou, přesnou a vhodně oddělenou výměnu kolaterálu v případech, kdy clearing derivátů neprovádí ústřední protistrana, a obsahuje podrobné požadavky, které musí skupina splnit, aby byla osvobozena od povinnosti složení marže při transakcích uvnitř skupiny. Kromě těchto požadavků platí, že pokud má jedna z obou protistran ve skupině sídlo v třetí zemi, pro kterou nebyla dosud stanovena rovnocennost podle čl. 13 odst. 2 nařízení (EU) č. 648/2012, musí skupina provést výměnu variační a vhodně oddělené počáteční marže u všech transakcí uvnitř skupiny, které jsou prováděny s dceřinými společnostmi v této třetí zemi. S cílem vyhnout se nepřiměřenému uplatňování maržových požadavků a s přihlédnutím k obdobným požadavkům na povinnost clearingu stanoví nařízení v přenesené pravomoci odklad uplatňování tohoto konkrétního požadavku, aby byl poskytnut dostatečný čas k dokončení procesu stanovení rovnocennosti a nebyla vyžadována neefektivní alokace zdrojů vůči skupinám s dceřinými společnostmi se sídlem v třetích zemích. |
(2) |
V článku 37 nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2016/2251 chybí ustanovení o postupném zavedení požadavků na variační marži u transakcí uvnitř skupiny analogicky k ustanovení čl. 36 odst. 2 (které se týká požadavků na počáteční marži). Do článku 37, který stanoví zaváděcí období pro požadavky na variační marži, by proto měly být doplněny dva nové odstavce. Tyto odstavce by měly být analogické stávajícímu čl. 36 odst. 2 a 3 s tím, že tam, kde k transakci uvnitř skupiny dochází mezi subjektem z Unie a subjektem z třetí země, se výměna variační marže nebude požadovat dříve než tři roky po vstupu nařízení v platnost, neexistuje-li ve vztahu k dané třetí zemi rozhodnutí o rovnocennosti. Existuje-li rozhodnutí o rovnocennosti, použijí se požadavky buď čtyři měsíce po vstupu rozhodnutí o rovnocennosti v platnost, nebo podle obecného harmonogramu, podle toho, které datum nastane později. |
(3) |
Návrh regulačních technických norem, na nichž je nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2016/2251 založeno, předložený Komisi evropskými orgány dohledu dne 8. března 2016 zahrnoval totéž zaváděcí období pro počáteční i variační marži. Oprava je nutná z důvodu technické chyby v procesu přijímání nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2016/2251, při němž byly dva předmětné odstavce o postupném zavedení požadavků na variační marži u transakcí uvnitř skupiny vynechány. |
(4) |
Nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2016/2251 by proto mělo být odpovídajícím způsobem opraveno. |
(5) |
Nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2016/2251 vstoupilo v platnost dne 4. ledna 2017. Aby se zabránilo přerušení uplatňování zaváděcích období pro počáteční a variační marži, mělo by toto nařízení vstoupit v platnost bezodkladně se zpětnou platností, |
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V článku 37 nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2016/2251 se doplňují nové odstavce 3 a 4, které znějí:
„3. Odchylně od odstavce 1 se v případě, že jsou splněny podmínky odstavce 4 tohoto článku, použijí čl. 9 odst. 1 a články 10 a 12 takto:
a) |
tři roky po dni vstupu tohoto nařízení v platnost v případě, že ve vztahu k příslušné třetí zemi nebylo přijato rozhodnutí o rovnocennosti podle čl. 13 odst. 2 nařízení (EU) č. 648/2012 pro účely čl. 11 odst. 3 uvedeného nařízení; |
b) |
v pozdější z následujících dat, pokud bylo ve vztahu k příslušné třetí zemi přijato rozhodnutí o rovnocennosti podle čl. 13 odst. 2 nařízení (EU) č. 648/2012 pro účely čl. 11 odst. 3 uvedeného nařízení:
|
4. Odchylka uvedená v odstavci 3 se použije pouze tehdy, pokud smluvní strany OTC derivátové smlouvy, u níž se neprovádí centrální clearing, splňují všechny následující podmínky:
a) |
jedna smluvní strana je usazena ve třetí zemi a druhá smluvní strana je usazena v Unii; |
b) |
smluvní strana usazená ve třetí zemi je buď finanční smluvní stranou, nebo nefinanční smluvní stranou; |
c) |
smluvní strana usazená v Unii splňuje jednu z následujících podmínek:
|
d) |
obě smluvní strany jsou plně zahrnuty do stejné konsolidace v souladu s čl. 3 odst. 3 nařízení (EU) č. 648/2012; |
e) |
obě smluvní strany podléhají vhodným centralizovaným postupům pro hodnocení, měření a kontrolu rizik; |
f) |
jsou splněny požadavky kapitoly III.“ |
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 4. ledna 2017.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 20. ledna 2017.
Za Komisi
předseda
Jean-Claude JUNCKER
(1) Úř. věst. L 201, 27.7.2012, s. 1.
(2) Nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2016/2251 ze dne 4. října 2016, kterým se doplňuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 648/2012 o OTC derivátech, ústředních protistranách a registrech obchodních údajů, pokud jde o regulační technické normy pro techniky zmírňování rizika u OTC derivátových smluv, jejichž clearing neprovádí ústřední protistrana (Úř. věst. L 340, 15.12.2016, s. 9).