This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 62006CJ0436
Shrnutí rozsudku
Shrnutí rozsudku
Volný pohyb kapitálu – Omezení – Daňové právní předpisy – Daně z příjmu
(Článek 56 ES)
Článek 56 ES je nutno vykládat v tom smyslu, že brání právní úpravě členského státu, podle níž zisk dosažený v určitém roce při převodu podílů na kapitálové společnosti usazené v jiném členském státě podléhá zdanění již tehdy, pokud měl převodce v průběhu předchozích pěti let přímo nebo nepřímo podíl na kapitálu společnosti ve výši nejméně 1 %, zatímco zisk z převodu podílů na kapitálové společnosti usazené v prvním členském státě podléhající neomezené povinnosti k dani z příjmu právnických osob, dosažený za stejných podmínek v tomto určitém roce, podléhal zdanění teprve v případě podstatné účasti ve výši nejméně 10 %.
Takovéto rozdílné zacházení podle místa investování kapitálu má totiž ten účinek, že odrazuje akcionáře od investování jeho kapitálu do společnosti usazené v jiném státě, a má rovněž omezující účinek vzhledem ke společnostem usazeným v jiných státech v rozsahu, v němž vytváří pro tyto společnosti překážku pro získávání kapitálu v dotyčném členském státě. V tomto ohledu není důležité, že rozdílné zacházení existovalo pouze po omezenou dobu, neboť tato skutečnost sama o sobě nebrání tomu, aby rozdílné zacházení vyvolalo závažné účinky, a aby se tudíž jednalo o skutečnou překážku volného pohybu kapitálu.
Takovéto rozdílné zacházení nemůže být odůvodněno nutností zajistit úplné zdanění, která je podobná nutnosti udržet soudržnost daňového režimu, protože pro akcionáře neexistuje přímá souvislost mezi dotčeným daňovým zvýhodněním a kompenzací tohoto zvýhodnění určitým daňovým odvodem. Krom toho uvedené rozdílné zacházení není odůvodněno ani tím, že členské státy při zavádění přechodného režimu disponují určitým rozhodovacím prostorem, aby v dlouhodobé perspektivě nastolily slučitelnost úpravy daně z příjmů vnitrostátních právnických osob s právem Společenství a odstranily případné diskriminace. Tento rozhodovací prostor je totiž vždy omezen dodržováním základních svobod a zejména svobodou volného pohybu kapitálu. I když přechodný režim může být, pokud jde o zdanění zisků dosažených při převodu podílů na společnostech-rezidentech, chápán jako legitimní snaha zajistit hladký přechod od starého systému na systém nový, tato skutečnost sama o sobě nedovoluje odůvodnit uvedené rozdílné zacházení v neprospěch zdanění zisků dosažených při převodu podílů na společnostech-nerezidentech.
(viz body 14–15, 26–27, 32–33, 35 a výrok)