EUR-Lex Access to European Union law
This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 52013PC0539
Proposal for a COUNCIL DECISION on the signing, on behalf of the European Union, of the Protocol to Eliminate Illicit Trade in Tobacco Products to the World Health Organisation's Framework Convention on Tobacco Control, in so far as the provisions of the Protocol are concerned which fall under Title V of Part III of the Treaty on the Functioning of the European Union
Návrh ROZHODNUTÍ RADY, kterým se jménem Evropské unie podepisuje Protokol o odstranění nezákonného obchodu s tabákovými výrobky k Rámcové úmluvě Světové zdravotnické organizace o kontrole tabáku, pokud jde o ustanovení protokolu, která spadají pod hlavu V části III Smlouvy o fungování Evropské unie
Návrh ROZHODNUTÍ RADY, kterým se jménem Evropské unie podepisuje Protokol o odstranění nezákonného obchodu s tabákovými výrobky k Rámcové úmluvě Světové zdravotnické organizace o kontrole tabáku, pokud jde o ustanovení protokolu, která spadají pod hlavu V části III Smlouvy o fungování Evropské unie
/* COM/2013/0539 final - 2013/0260 (NLE) */
Návrh ROZHODNUTÍ RADY, kterým se jménem Evropské unie podepisuje Protokol o odstranění nezákonného obchodu s tabákovými výrobky k Rámcové úmluvě Světové zdravotnické organizace o kontrole tabáku, pokud jde o ustanovení protokolu, která spadají pod hlavu V části III Smlouvy o fungování Evropské unie /* COM/2013/0539 final - 2013/0260 (NLE) */
DŮVODOVÁ ZPRÁVA 1. SOUVISLOSTI NÁVRHU Světové zdravotnické shromáždění přijalo v roce
2003 Rámcovou úmluvu o kontrole tabáku (FCTC), která se snaží komplexním
způsobem na celém světě snížit počet úmrtí
a onemocnění, která mají spojitost s tabákem.
Dodnes úmluvu FCTC ratifikovalo 176 stran. EU
uzavřela úmluvu FCTC rozhodnutím Rady 2004/513/ES ze dne 2. června
2004[1]. Úmluva FCTC v článku 15 uznává, že
odstranění nezákonného obchodu s tabákovými výrobky, včetně
pašování, nezákonné výroby a padělání, je nezbytnou složkou kontroly
tabáku, a ukládá smluvním stranám, aby přijaly a provedly účinná
opatření k odstranění nezákonného obchodu. Článek 33 úmluvy FCTC
stanoví, že Konference smluvních stran může přijmout protokoly k
Úmluvě. Na základě uvedených článků Konference smluvních
stran (KSS) úmluvy FCTC na svém druhém zasedání v červnu a červenci
2007 rozhodla, že zřídí mezivládní vyjednávací orgán (INB), aby vypracoval
a projednal návrh protokolu o odstranění nezákonného obchodu s tabákovými
výrobky (dále jen „protokol“). Rada rozhodnutím ze dne 20. prosince 2007 zmocnila
Komisi, aby jednala o protokolu jménem EU. Uvedené rozhodnutí pozměnilo
směrnice pro jednání o úmluvě FCTC s ohledem na protokol. Směrnice
pro jednání o úmluvě FCTC přijala Rada dne 22. října 1999 a byly
doplněny dne 21. dubna 2001. Na svém pátém zasedání mezivládní vyjednávací
orgán (INB) rozhodl, že doporučí, aby byl návrh protokolu, o němž
bylo dosaženo konsenzu, předložen ke zvážení na páté Konferenci smluvních
stran úmluvy FCTC. Konference smluvních stran,
která se konala v Soulu v Korejské republice, následně protokol dne
12. listopadu 2012 přijala. Podle článku 43 je protokol otevřen k podpisu stranám úmluvy
FCTC v New Yorku do 9. ledna 2014. EU by měla protokol podepsat co
nejdříve. Protokol sestává z
hlavních ustanovení o kontrole dodavatelského řetězce s tabákovými
výrobky a zařízením pro výrobu těchto výrobků (část
III: kontrola dodavatelského řetězce). Vyžaduje, aby příslušný
orgán u každé fyzické či právnické osoby, která se podílí na výrobě
a dovozu či vývozu tabákových výrobků a výrobního zařízení,
zavedl udělování licencí, rovnocenné povolení nebo kontrolní systém
(článek 6 – udělování licencí). Kromě toho vyžaduje, aby všechny
fyzické a právnické osoby, které jsou zapojeny do dodavatelského
řetězce s tabákem, tabákovými výrobky a výrobním zařízením,
jednaly se svými zákazníky s náležitou péčí (článek 7 – náležitá
péče). Obsahuje ustanovení, podle nichž má být do pěti let od vstupu
protokolu v platnost zřízen globální monitorovací režim, jenž bude
tvořen vnitrostátními systémy monitorování, které budou kontrolovány
smluvními stranami a budou se vztahovat na všechny tabákové výrobky
vyrobené či dovezené na jejich území (článek 8 – monitorovací režim). Uvedené články
jsou doplněny ustanoveními o vedení záznamů a bezpečnostních
a preventivních opatřeních včetně opatření proti praní
peněz a oznamování podezřelých transakcí (články 9 a 10).
Další ustanovení se týkají prodeje přes internet, telekomunikační
či jiné vyvíjející se technologie (článek 11), bezcelního prodeje
tabákových výrobků a povinnosti provádět účinné kontroly
tabáku a tabákových výrobků ve svobodných pásmech včetně
povinnosti nesměšovat tabákové výrobky s jinými výrobky v okamžiku výstupu
ze svobodného pásma (článek 12). Část IV
protokolu vymezuje, jaké jednání má být podle právních předpisů
smluvních stran považováno za protiprávní (článek 14), a ukládá smluvním
stranám, aby zaručily, že fyzické a právnické osoby nesou za takové
protiprávní jednání včetně trestných činů odpovědnost
(články 15 a 16). Další ustanovení se týkají konfiskačních plateb
(článek 17), nakládání se zabaveným tabákem (článek 18) a zvláštních
vyšetřovacích metod (článek 19). Část V protokolu obsahuje
ustanovení o výměně příslušných informací mezi smluvními
stranami (články 20 až 22), ustanovení o spolupráci a vzájemné pomoci
(správní i právní ve vztahu k trestním věcem – články 23
a 24 a články 27 až 29), jurisdikci (článek 26) a vydávání
(články 30 a 31). 2. VÝSLEDKY KONZULTACÍ SE
ZÚČASTNĚNÝMI STRANAMI Ke koordinaci s členskými státy
docházelo v celém průběhu jednání v rámci pracovní skupiny Rady
zabývající se celní unií a v průběhu místních koordinačních
setkání v rámci zasedání mezivládního vyjednávacího orgánu a setkání pracovních
skupin konaných mezi zasedáními. O výsledcích vyjednávání byl informován
Evropský parlament. 3. PRÁVNÍ STRÁNKA NÁVRHU Protokol obsahuje ucelený soubor opatření
a pravidel. Hlavním cílem protokolu je přispět k celkovým snahám
o kontrolu tabáku bojem proti všem formám nezákonného obchodu s tabákovými
výrobky a výrobním zařízením. Tohoto cíle má být dosaženo pomocí
několika souborů opatření, která jsou stejně důležitá
a navzájem se doplňují. Tato opatření spadají do různých oblastí
činností EU a lze je dále rozdělit následujícím způsobem: a) výroba, prezentace a prodej
tabákových výrobků, b) harmonizovaná daňová a
související pravidla, c) celní kontroly a spolupráce
včetně spolupráce prostřednictvím vzájemné správní pomoci v
celních záležitostech, d) sbližování předpisů
týkajících se trestných činů, justiční spolupráce v trestních
věcech a policejní spolupráce. Jednotlivá ustanovení zpravidla spadají do
jednoho nebo v několika případech do více těchto okruhů. V
důsledku toho má EU vnější pravomoc k tomu, aby se těmito
záležitostmi zabývala. V některých případech má tato pravomoc v
souladu s článkem 3 Smlouvy o fungování Evropské unie výlučnou
povahu. Pokud jde o okruh a), protokol obsahuje ustanovení, na která se na základě článku
114 SFEU vztahují právní předpisy EU týkající se monitorování a prodeje
přes internet, telekomunikací a jiných vyvíjejících se technologií. Pokud jde o okruh b), protokol obsahuje ustanovení, na která se vztahují právní
předpisy EU týkající nepřímých daní, zejména udělování licencí,
vedení záznamů, bezcelního prodeje a správní spolupráce na
základě článku 113 SFEU. Pokud jde o okruh c), protokol obsahuje ustanovení, na která se na základě
článků 33 a 207 SFEU vztahují stávající právní předpisy EU o
kontrolních a ověřovacích opatřeních použitelných pro mezinárodní
tranzit a překládku tabákových výrobků a výrobního zařízení
a pro mezinárodní spolupráci včetně vzájemné správní pomoci. Protokol obsahuje také ustanovení týkající se
definice protiprávního jednání, které mohou smluvní strany označit
buď za trestný, nebo netrestný čin. Netrestné činy spadají do
činnosti EU v oblastech popsaných v okruzích a) až c). Výše uvedené záležitosti spadají pod hlavy II
a VII části IV a hlavu II části V SFEU. Co se ustanovení, která
nespadají pod hlavu V části III SFEU, týče, měl by být protokol
podepsán jménem Unie prostřednictvím samostatného rozhodnutí Rady, které
je předmětem samostatného návrhu. Pokud jde o okruh d), protokol obsahuje ustanovení, na která se vztahují stávající právní
předpisy EU o sbližování předpisů týkajících se trestných
činů, spolupráci při vynucování práva a justiční spolupráci
v trestních věcech (kapitoly 4 a 5 hlavy V části III SFEU,
v uvedeném pořadí). Hlava V části III SFEU se řídí
zvláštním režimem, jelikož Dánsko, Spojené království a Irsko se
opatření podle uvedené hlavy neúčastní. Spojené království
a Irsko však mají možnost se na přijetí a uplatňování
opatření podílet. Protokol obsahuje ustanovení týkající se
definice protiprávního jednání, které mohou strany označit za trestný,
nebo netrestný čin, včetně určení odpovědnosti jak
fyzických, tak právnických osob. Pokud jde o trestné činy, EU má v této
oblasti pravomoc na základě článku 83 SFEU. Soupis forem
protiprávního jednání obsahuje také praní výnosů z protiprávního jednání,
které je označováno jako trestný čin. Podle rámcového rozhodnutí Rady
2001/500/SVV[2]
ze dne 26. června 2001 o praní peněz, identifikaci, vysledování,
zmrazení, zajištění a propadnutí nástrojů trestné činnosti a
výnosů z ní členské státy zaručí, že trestné činy spojené s
praním peněz jsou postihovány trestněprávními sankcemi. Protokol obsahuje opatření týkající se justiční spolupráce v
trestních věcech (vzájemná právní pomoc a vydávání). EU má v této oblasti
pravomoc na základě čl. 82 odst. 1 SFEU. Podle rámcového rozhodnutí
Rady 2002/584/SVV[3] ze dne 13.
června 2002 o evropském zatýkacím rozkazu a postupech předávání mezi
členskými státy mohou členské státy vydávat zatýkací rozkaz za
určité trestné činy určené v uvedeném rozhodnutí, např.
podvody a účast na zločinném spolčení, jsou-li splněny
určité podmínky. Rámcové rozhodnutí Rady 2003/577/SVV ze dne 22.
července 2003 o výkonu příkazů k zajištění majetku nebo
důkazních prostředků v Evropské unii[4]
stanoví pravidla, podle nichž členské státy uznávají a vykonávají na
svém území příkaz k zajištění vydaný justičním orgánem jiného
členského státu v rámci trestního řízení za účelem
zajištění důkazních prostředků nebo následné konfiskace
majetku. Rámcové rozhodnutí Rady 2006/783/SVV ze dne 6. října 2006
o uplatňování zásady vzájemného uznávání příkazů ke
konfiskaci[5]
stanoví pravidla, podle nichž členské státy na svém území uznávají a
vykonávají příkaz ke konfiskaci vydaný příslušným trestním soudem
jiného členského státu. Úmluva o vzájemné pomoci v trestních věcech
mezi členskými státy Evropské unie, vypracovaná Radou na základě
článku 34 Smlouvy o Evropské unii[6], doplňuje a
usnadňuje uplatňování již existujících nástrojů popsaných
v článku 1 této úmluvy. Vzájemnou pomoc lze poskytovat při
řízení před správními orgány pro činy postihované podle
vnitrostátních právních předpisů dožadujícího nebo dožádaného
členského státu nebo obou z důvodu porušení právních
předpisů za předpokladu, že by jejich rozhodnutí mohlo vést k
řízení před soudem s příslušností zejména v trestních
věcech. Vzájemnou pomoc lze také poskytovat v souvislosti s trestním
řízením a řízeními, která se týkají skutků či porušení
předpisů, za které může v dožadujícím členském státě
nést odpovědnost právnická osoba. Protokol stanoví opatření o policejní a
celní spolupráci v trestních věcech, které spadají pod pravomoc EU na
základě čl. 87 odst. 2 SFEU. Rozhodnutí Rady 2009/917/SVV ze dne 30.
listopadu 2009[7]
o používání informačních technologií pro celní účely tvoří
právní základ pro vytvoření a používání celního informačního systému,
jehož účelem je napomáhat členským státům při
předcházení závažným porušením vnitrostátních právních předpisů
a jejich vyšetřování a stíhání. Podle aktu Rady 98/C 24/01 ze dne 18.
prosince 1997, kterým se na základě článku K.3 Smlouvy o Evropské
unii vypracovává Úmluva o vzájemné pomoci a spolupráci mezi celními
správami[8],
si členské státy Evropské unie poskytují vzájemnou pomoc a navzájem
spolupracují prostřednictvím svých celních správ s cílem předcházet
porušování vnitrostátních celních předpisů a odhalovat je a stíhat a
trestat porušování vnitrostátních celních předpisů a celních
předpisů Společenství. Přeshraniční spolupráce je
podle Úmluvy povolena za účelem předcházení, vyšetřování
a stíhání deliktů v případě nedovoleného mezinárodního obchodu
se zbožím podléhajícím dani, uskutečňovaného s cílem vyhnout se
placení daní nebo neoprávněně získat veřejnou podporu
související s dovozem nebo vývozem zboží, pokud jsou rozsah obchodu a
ohrožení daňových a souvisejících povinností takové, že pro rozpočet
Evropských společenství nebo členských států představují
riziko značných rozpočtových ztrát (článek 19). Rámcové
rozhodnutí Rady 2006/960/SVV[9] ze dne 18. prosince
2006 o zjednodušení výměny operativních a jiných informací mezi
donucovacími orgány členských států Evropské unie („švédská
iniciativa“) stanoví pravidla, podle kterých si mohou donucovací orgány
členských států účinně a rychle vyměňovat
stávající operativní a jiné informace pro účely vedení vyšetřování
trestné činnosti nebo provádění operativně pátracích
činností. Ustanovení čl. 82 odst. 1, článek 83
a čl. 87 odst. 2 proto tvoří právní základ podle hlavy V části
III SFEU, podle něhož může EU protokol podepsat. 2013/0260 (NLE) Návrh ROZHODNUTÍ RADY, kterým se jménem Evropské unie podepisuje
Protokol o odstranění nezákonného obchodu s tabákovými výrobky k Rámcové
úmluvě Světové zdravotnické organizace o kontrole tabáku, pokud
jde o ustanovení protokolu, která spadají pod hlavu V části III Smlouvy o
fungování Evropské unie RADA EVROPSKÉ UNIE, s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské
unie, a zejména na čl. 82 odst. 1, článek 83
a čl. 87 odst. 2 ve spojení s čl. 218 odst. 5 této smlouvy, s ohledem na návrh Evropské komise, vzhledem k těmto důvodům: (1) Dne 22. října 1999 Rada
zmocnila Komisi, aby v rámci Světové zdravotnické organizace (WHO)
jednala o Rámcové úmluvě o kontrole tabáku (FCTC) a souvisejících
protokolech. Toto zmocnění bylo Radou pozměněno dne 21. dubna
2001 a v souvislosti s Protokolem o odstranění nezákonného obchodu s
tabákovými výrobky (dále jen „protokol“) dne 20. prosince 2007. Jednání vedla
Komise v souladu se směrnicemi pro jednání přijatými Radou a
jednání byla úspěšně dokončena přijetím protokolu na páté
Konferenci smluvních stran Rámcové úmluvy WHO o kontrole tabáku dne
12. listopadu 2012 v Soulu v Korejské republice. (2) Uzavření Rámcové úmluvy
o kontrole tabáku bylo jménem Společenství schváleno rozhodnutím Rady
2004/513/ES ze dne 2. července 2004 o uzavření Rámcové úmluvy WHO o
kontrole tabáku[10], což je podmínkou
k tomu, aby se Evropská unie stala smluvní stranou protokolu. (3) Protokol představuje
důležitý příspěvek k mezinárodnímu úsilí o odstranění všech
forem nezákonného obchodu s tabákovými výrobky, což je nezbytnou složkou
kontroly tabáku. (4) [V souladu s články 1,
2, 3 a 4 Protokolu (č. 21) o postavení Spojeného království s ohledem
na prostor svobody, bezpečnosti a práva, připojeného ke Smlouvě
o Evropské unii a Smlouvě o fungování Evropské unie, oznámilo Spojené
království své přání účastnit se přijímání a používání tohoto
rozhodnutí.] NEBO [Aniž je dotčen článek 4 Protokolu (č. 21) o
postavení Spojeného království s ohledem na prostor svobody, bezpečnosti a
práva, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a Smlouvě
o fungování Evropské unie, se Spojené království neúčastní
přijímání tohoto rozhodnutí a toto rozhodnutí pro ně není závazné ani
použitelné.] (5) [V souladu s články 1,
2, 3 a 4 Protokolu (č. 21) o postavení Irska s ohledem na prostor svobody,
bezpečnosti a práva, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a Smlouvě
o fungování Evropské unie, oznámilo Irsko své přání účastnit se
přijímání a používání tohoto rozhodnutí.] NEBO [Aniž je dotčen
článek 4 Protokolu (č. 21) o postavení Irska s ohledem na
prostor svobody, bezpečnosti a práva, připojeného ke Smlouvě o
Evropské unii a Smlouvě o fungování Evropské unie, se Irsko
neúčastní přijímání tohoto rozhodnutí a toto rozhodnutí pro ně
není závazné ani použitelné.] (6) V souladu s články
1 a 2 Protokolu (č. 22) o postavení Dánska, připojeného ke
Smlouvě o Evropské unii a Smlouvě o fungování Evropské unie, se
Dánsko neúčastní přijímání tohoto rozhodnutí a toto rozhodnutí pro
ně není závazné ani použitelné. (7) Pokud jde o ustanovení
protokolu, která spadají do oblasti působnosti hlavy V části III
Smlouvy o fungování Evropské unie, protokol by měl být podepsán jménem
Evropské unie. (8) Pokud jde o ustanovení
protokolu, která nespadají do oblasti působnosti hlavy V části III
Smlouvy o fungování Evropské unie, protokol by měl být jménem Evropské
unie podepsán na základě samostatného rozhodnutí Rady, PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ: Článek 1 Schvaluje se podpis Protokolu o
odstranění nezákonného obchodu s tabákovými výrobky připojeného k
Rámcové úmluvě Světové zdravotnické organizace o kontrole tabáku
jménem Evropské unie, a to s výhradou jeho uzavření. Znění protokolu, který se má podepsat, se
připojuje k tomuto rozhodnutí. Článek 2 Toto rozhodnutí se použije v rozsahu, v
němž ustanovení protokolu spadají do oblasti působnosti hlavy V
části III Smlouvy o fungování Evropské unie. Článek 3 S výhradou
uzavření protokolu vystaví generální sekretariát Rady plnou moc k podpisu
protokolu osobě určené vyjednavačem protokolu. Článek 4 Toto rozhodnutí
vstupuje v platnost dnem zveřejnění v Úředním věstníku
Evropské unie. V Bruselu dne Za
Radu předseda Příloha PROTOKOL O
ODSTRANĚNÍ NEZÁKONNÉHO OBCHODU S TABÁKOVÝMI VÝROBKY Preambule Smluvní strany tohoto protokolu, berouce v úvahu, že dne 21.
května 2003 přijalo padesáté šesté Světové zdravotnické
shromáždění na základě konsenzu Rámcovou úmluvu WHO o kontrole tabáku
a tato úmluva vstoupila v platnost dne 27. února 2005; uznávajíce, že Rámcová úmluva
WHO o kontrole tabáku je jednou z nejrychleji ratifikovaných smluv Organizace
spojených národů a základním nástrojem pro dosažení cílů Světové
zdravotnické organizace; připomínajíce preambuli
Ústavy Světové zdravotnické organizace, která uvádí, že požívání nejvyšší
dosažitelné úrovně zdraví je jedním ze základních práv každého
člověka bez rozdílu rasy, náboženství, politické příslušnosti a
hospodářských nebo sociálních podmínek; odhodlány rovněž
přiznat prioritu svému právu chránit veřejné zdraví; hluboce znepokojeny tím, že
nezákonný obchod s tabákovými výrobky přispívá k šíření tabákové
epidemie, která představuje celosvětový problém se závažnými
důsledky pro veřejné zdraví, což vyžaduje účinné, vhodné a
komplexní domácí a mezinárodní reakce; dále uznávajíce, že nezákonný
obchod s tabákovými výrobky oslabuje cenová a daňová opatření, která
mají posílit kontrolu tabáku, a tudíž zvyšuje přístupnost a cenovou
dostupnost tabákových výrobků; vážně znepokojeny nepříznivými
dopady přístupnějších a cenově dostupnějších nezákonně
obchodovaných tabákových výrobků na veřejné zdraví a dobré životní
podmínky, zejména u mladých lidí, lidí chudých a u jiných zranitelných
skupin; vážně znepokojeny neúměrnými hospodářskými a sociálním dopady nezákonného
obchodu s tabákovými výrobky na rozvojové země a země
s tranzitivní ekonomikou; vědomy si potřeby
rozvíjet vědeckou, technickou a institucionální kapacitu umožňující
plánovat a provádět odpovídající vnitrostátní, regionální a mezinárodní
opatření pro odstranění všech forem nezákonného obchodu s tabákovými
výrobky; uznávajíce, že přístup ke
zdrojům a relevantním technologiím je velice důležitý z hlediska
posílení schopnosti smluvních stran odstranit všechny formy nezákonného obchodu
s tabákovými výrobky, a to zejména v rozvojových zemích a zemích
s tranzitivní ekonomikou; uznávajíce zároveň, že
ačkoli jsou svobodná pásma zřizována, aby usnadnila legální obchod,
jsou používána také k usnadnění globalizace nezákonného obchodu s
tabákovými výrobky, a to jak v souvislosti s nezákonným tranzitem
pašovaných výrobků, tak s výrobou nedovolených tabákových výrobků; uznávajíce
rovněž, že nezákonný obchod s tabákovými výrobky
oslabuje ekonomiky smluvních stran a má nepříznivý vliv na jejich
stabilitu a bezpečnost; vědomy si také toho, že
nezákonný obchod s tabákovými výrobky vytváří finanční zisky, které
se používají k financování mezinárodní trestné činnosti, která je v
rozporu s vládními cíli; uznávajíce, že nezákonný obchod
s tabákovými výrobky ohrožuje cíle týkající se zdraví, klade dodatečnou
zátěž na zdravotnictví a způsobuje ekonomikám smluvních stran ztráty
příjmů; majíce na paměti čl.
5 odst. 3 Rámcové úmluvy WHO o kontrole tabáku, v němž smluvní strany
souhlasí, že při vytváření a realizaci svých politik v oblasti
veřejného zdraví týkajících se kontroly tabáku budou postupovat takovým
způsobem, aby v souladu s vnitrostátními právními předpisy ochránily
tyto politiky před komerčními a ostatními oprávněnými zájmy
tabákového průmyslu; zdůrazňujíce
potřebu ostražitosti vůči veškerým snahám tabákového
průmyslu narušit či ohrožovat strategie boje proti nezákonnému
obchodu s tabákovými výrobky a potřebu zajištění informovanosti o
činnostech tabákového průmyslu, které mají negativní dopad na
strategie boje proti nezákonnému obchodu s tabákovými výrobky; vědomy si ustanovení
čl. 6 odst. 2 Rámcové úmluvy WHO o kontrole tabáku, které smluvní strany
vybízí, aby zakázaly nebo omezily, podle potřeby, prodej a/nebo dovoz
tabákových výrobků nepodléhajících zdanění či clu ze strany
mezinárodních cestujících; uznávajíce dále, že tabák a
tabákové výrobky se ve fázi mezinárodního tranzitu či překládky
stávají předmětem nezákonného obchodu; berouce ohled na to, že
účinná akce pro prevenci a odstranění nezákonného obchodu
s tabákovými výrobky vyžaduje ucelený mezinárodní přístup ke všem
stránkám nezákonného obchodu, a to ve vhodných případech včetně
nezákonného obchodu s tabákem, tabákovými výrobky a výrobním zařízením, a
těsnou spolupráci v souvislosti s těmito aspekty; připomínajíce a zdůrazňujíce význam ostatních relevantních mezinárodních dohod, např. Úmluvy
Organizace spojených národů proti nadnárodnímu organizovanému
zločinu, Úmluvy Organizace spojených národů proti korupci a Úmluvy
Organizace spojených národů proti nedovolenému obchodu s omamnými a
psychotropními látkami, a skutečnost, že strany těchto úmluv jsou
povinny ve vhodných případech uplatňovat náležitá ustanovení
uvedených úmluv na nezákonný obchod s tabákem, tabákovými výrobky a výrobním
zařízením, a povzbuzujíce smluvní strany, které se dosud
nestaly smluvními stranami uvedených dohod, aby tento krok zvážily; uznávajíce potřebu
vytvořit posílenou spolupráci mezi sekretariátem Rámcové úmluvy WHO o
kontrole tabáku a Úřadem OSN pro drogy a kriminalitu, Světovou celní
organizací a případně i dalšími subjekty; připomínajíce článek
15 Rámcové úmluvy WHO o kontrole tabáku, v němž smluvní strany mimo
jiné uznávají, že odstranění všech forem nezákonného obchodu s tabákovými
výrobky, včetně pašování a nezákonné výroby, je nezbytnou složkou
kontroly tabáku; berouce v úvahu, že tento
protokol nemá řešit otázky týkající se práv duševního vlastnictví; a přesvědčeny, že doplnění Rámcové úmluvy WHO o kontrole tabáku uceleným
protokolem poskytne výkonný, účinný prostředek k boji proti
nezákonnému obchodu s tabákovými výrobky a jeho závažným důsledkům, se dohodly takto: ČÁST I:
ÚVOD Článek 1 Použití pojmů 1 „Zprostředkováním“ se rozumí zastupování jiných osob
při sjednávání smluv, nákupu či prodeje za poplatek či provizi. 2.
„Cigaretou“ se rozumí rulička řezaného tabáku ke kouření
zabalená do cigaretového papíru. Z
tohoto pojmu jsou vyloučeny regionální výrobky, např. bidis, ang hoon
nebo jiné obdobné výrobky, které mohou být zabaleny do papíru nebo listů. Pro účely článku 8 zahrnuje
pojem „cigareta“ také jemně řezaný tabák k ručnímu balení
cigaret. 3.
„Konfiskací“, která případně zahrnuje propadnutí, se rozumí trvalé
odnětí majetku příkazem soudu či jiného příslušného orgánu. 4.
„Sledovanou dodávkou“ se rozumí metoda spočívající v tom, že je
nezákonným či podezřelým zásilkám umožněno opustit území jednoho
či více států, přes toto území projet nebo na ně vstoupit,
a to s vědomím a pod dohledem příslušných orgánů těchto
států za účelem vyšetřování trestného činu a určení
totožnosti osob, které se na spáchání trestného činu podílejí. 5. „Svobodným pásmem“ se rozumí území smluvní strany, v němž
se veškeré zboží zpravidla považuje, pokud jde o dovozní cla a daně, za
zboží mimo celní území. 6.
„Nezákonným obchodem“ se rozumí jakékoli praktiky či jednání zakázané
právními předpisy, které se týkají výroby, přepravy, převzetí,
držení, distribuce, prodeje nebo koupě, včetně jakýchkoli
praktik nebo jednání se záměrem usnadnit takovou činnost. 7. „Licencí“ se rozumí povolení vydané
příslušným orgánem poté, co mu byla předložena potřebná žádost
nebo jiná dokumentace. 8. a) „Výrobním zařízením“ se rozumí strojní zařízení, které
je navrženo nebo uzpůsobeno tak, aby bylo používáno výhradně pro
výrobu tabákových výrobků, a tvoří nedílnou součást výrobního
procesu[11]. b) „Jakoukoli částí takového
zařízení“ se v souvislosti s výrobním zařízením rozumí
každá identifikovatelná část, která se používá výlučně ve
výrobním zařízení sloužícím k výrobě tabákových výrobků. 9. „Smluvní stranou“ se
rozumí smluvní strana tohoto protokolu, pokud ze souvislostí nevyplývá, že je
tomu jinak. 10.
„Osobními údaji“ se rozumějí veškeré informace o identifikované či
identifikovatelné fyzické osobě. 11. „Regionální organizací pro hospodářskou integraci“ se rozumí
organizace, která je tvořena několika svrchovanými státy a na niž
tyto členské státy přenesly své pravomoci v řadě oblastí,
včetně oprávnění za své členské státy v těchto
oblastech závazně rozhodovat[12]. 12.
„Dodavatelský řetězec“ zahrnuje výrobu tabákových výrobků a
výrobního zařízení i dovoz a vývoz tabákových výrobků a
výrobního zařízení a může být případně rozšířen o
jednu či více z následujících činností, pokud se tak smluvní strana
rozhodne: a) maloobchod s tabákovými výrobky; b) pěstování tabáku, výjimkou jsou
tradiční malí pěstitelé, zemědělci a producenti; c) přeprava komerčních množství
tabákových výrobků nebo výrobního zařízení; a d) velkoobchod s tabákem, tabákovými výrobky nebo
výrobním zařízením, zprostředkování, skladování či distribuce
tabáku a tabákových výrobků nebo výrobního zařízení. 13.
„Tabákovými výrobky“ se rozumějí výrobky zcela nebo
částečně vytvořené z listů tabáku jako suroviny, které
jsou vyrobeny pro účely kouření, sání, žvýkání nebo šňupání. 14.
„Monitorováním“ se rozumí systematické sledování a zpětné určení
trasy či pohybu zboží v dodavatelském řetězci, jak stanoví
článek 8, které provádějí příslušné orgány či jiná osoba
jednající jejich jménem. Článek 2 Vztah mezi tímto
protokolem a jinými dohodami a právními nástroji 1. Ustanovení Rámcové úmluvy WHO o
kontrole tabáku, která se vztahují na její protokoly, se vztahují i na tento
protokol. 2. Strany, které uzavřely typy dohod uvedených v
článku 2 Rámcové dohody WHO o kontrole tabáku, informují o těchto
dohodách prostřednictvím sekretariátu Úmluvy zasedání smluvních stran. 3. Nic v tomto protokolu nemá mít vliv na práva a závazky
jakékoli ze smluvních stran vyplývající z jiné mezinárodní úmluvy, smlouvy
či mezinárodní dohody, které pro tuto stranu platí, jež považuje za
vhodnější pro odstranění nezákonného obchodu s tabákovými výrobky. 4. Nic v tomto protokolu nemá mít vliv na jiná práva,
závazky a povinnosti smluvních stran podle mezinárodního práva včetně
Úmluvy Organizace spojených národů proti nadnárodnímu organizovanému
zločinu. Článek 3 Cíl Cílem tohoto protokolu je odstranit všechny formy
nezákonného obchodu s tabákovými výrobky, a to v souladu s podmínkami
článku 15 Rámcové dohody WHO o kontrole tabáku. ČÁST II: OBECNÉ
ZÁVAZKY Článek 4 Obecné závazky 1. Kromě ustanovení článku 5 Rámcové úmluvy WHO o
kontrole tabáku smluvní strany: a) přijmou a provedou účinná
opatření ke kontrole či regulaci dodavatelského řetězce se
zbožím, na které se vztahuje tento protokol, aby zabránily nezákonnému obchodu
s tímto zbožím, odradily od něj, odhalily jej, vyšetřily a stíhaly, a
za tímto účelem spolu navzájem spolupracují; b) přijmou všechna nezbytná opatření v
souladu se svými vnitrostátními právními předpisy, aby zvýšily
účinnost svých příslušných orgánů a služeb včetně
celních a policejních orgánů, které jsou odpovědné za prevenci
všech forem nezákonného obchodu se zbožím, na které se vztahuje tento protokol,
za odrazování od takového obchodu, jeho odhalování, vyšetřování, stíhání a
odstranění; c) přijmou účinná opatření k
usnadnění či získání technické pomoci a finanční podpory,
budování kapacity a mezinárodní spolupráci, aby dosáhly cílů tohoto
protokolu a zaručily, že příslušné orgány mají k dispozici informace,
jež mají být na základě tohoto protokolu vyměněny, a
zaručily výměnu těchto informací s příslušnými orgány; d) úzce navzájem spolupracují v souladu se svými
příslušnými vnitrostátními právními a správními systémy, aby zvýšily
účinnost vnitrostátních opatření k vynucování práva v boji proti
protiprávnímu jednání včetně trestných činů stanovených v
souladu s článkem 14 tohoto protokolu; e) podle potřeby spolupracují a komunikují s
patřičnými regionálními a mezinárodními mezivládními
organizacemi v rámci bezpečné[13] výměny informací,
na které se vztahuje tento protokol, aby podpořily účinné
provádění tohoto protokolu; a f) v rámci možností a zdrojů, které mají
k dispozici, spolupracují, aby získaly finanční zdroje pro
účinné provádění tohoto protokolu, a to prostřednictvím dvoustranných
a vícestranných mechanismů financování. 2.
Při plnění závazků podle tohoto protokolu smluvní strany
zaručí nejvyšší možnou transparentnost při veškerých možných
interakcích s tabákovým průmyslem. Článek 5 Ochrana osobních
údajů Při provádění tohoto protokolu smluvní strany v
souladu s vnitrostátními právními předpisy chrání osobní údaje osob bez
ohledu na jejich státní příslušnost či místo pobytu, a to
s přihlédnutím k mezinárodním normám v oblasti ochrany osobních údajů. ČÁST III:
KONTROLA DODAVATELSKÉHO ŘETĚZCE Článek 6 Licence, rovnocenné
povolení nebo kontrolní systém 1. Aby bylo dosaženo cílů Rámcové úmluvy WHO o
kontrole tabáku a byl odstraněn nezákonný obchod s tabákovými výrobky
a výrobním zařízením, každá ze smluvních stran zakáže, aby fyzické či
právnické osoby provozovaly kteroukoli z následujících činností,
pokud jim k tomu příslušný orgán v souladu s vnitrostátními
právními předpisy neudělil licenci nebo rovnocenné povolení (dále jen
„licence“) nebo nezavedl kontrolní systém: a) výroba tabákových výrobků a výrobního
zařízení; a b) dovoz a vývoz tabákových výrobků a
výrobního zařízení. 2. V rozsahu, který považuje za odpovídající, a v
případě, že následující činnosti nejsou zakázány vnitrostátními
právními předpisy, se každá smluvní strana snaží udělit licenci jakékoli
fyzické či právnické osobě, která se zabývá: a) maloobchodem s tabákovými výrobky; b) pěstováním tabáku, výjimkou jsou
tradiční malí pěstitelé, zemědělci a producenti; c) přepravou komerčních množství
tabákových výrobků nebo výrobního zařízení; a d) velkoobchodem s tabákem, tabákovými výrobky
nebo výrobním zařízením, zprostředkováním, skladováním či
distribucí tabáku a tabákových výrobků nebo výrobního zařízení. 3. S cílem zajistit účinný systém udělování
licencí každá ze smluvních stran: a) zřídí či jmenuje příslušný orgán
nebo orgány, aby vydávaly, obnovovaly, pozastavovaly, odebíraly a/nebo rušily
licence v souladu s ustanoveními tohoto protokolu a svými vnitrostátními
právními předpisy za účelem provádění činností uvedených v
odstavci 1; b) vyžaduje, aby každá žádost o licenci obsahovala
všechny požadované informace o žadateli, které budou případně
zahrnovat: i) je-li žadatel fyzická osoba, informace o jeho
totožnosti včetně celého jména, obchodního názvu, obchodního registračního
čísla (pokud existuje), použitelných daňových identifikačních
čísel (pokud existují) a jakýchkoli jiných informací umožňujících
určit totožnost; ii) je-li žadatel právnická osoba, informace o
jeho totožnosti včetně celého oficiálního názvu, obchodního názvu,
obchodního registračního čísla, data a místa založení, adresy
sídla a hlavního místa podnikání, použitelných daňových
identifikačních čísel, kopií stanov nebo rovnocenných dokumentů,
informací o firemních pobočkách, jmen jejích ředitelů a
určených právních zástupců a jakýchkoli jiných informací
umožňujících určit totožnost; iii) přesnou polohu výrobní jednotky
(jednotek), skladu a výrobní kapacitu podniku provozovaného žadatelem; iv) podrobné údaje o tabákových výrobcích a
výrobním zařízení, na které se žádost vztahuje, např. popis výrobku,
název, zapsanou obchodní známku, pokud existuje, vnější úpravu,
značku, model nebo výrobce a sériové číslo výrobního zařízení; v) popis místa, v němž bude výrobní
zařízení instalováno a používáno; vi) doklady nebo prohlášení týkající se
záznamů v rejstříku trestů; vii) úplnou identifikaci bankovních
účtů, které mají být použity při příslušných transakcích, a
další důležité platební údaje; a viii) popis zamýšleného použití a plánovaného
trhu, na němž mají být tabákové výrobky prodávány, přičemž je
věnována zvláštní pozornost tomu, aby se zaručilo, že je výroba
či nabídka tabákových výrobků úměrná rozumně
předpokládané poptávce; c) ve vhodných případech monitoruje a
shromažďuje licenční poplatky, které lze vybírat, a zváží jejich
použití k účinné správě a vynucování systému udělování licencí
nebo k ochraně veřejného zdraví či jiné související
činnosti v souladu s vnitrostátními právními předpisy; d) přijme odpovídající opatření, aby
předešla neoprávněným či podvodným postupům při
provozování systému udělování licencí, takové postupy odhalila
a vyšetřila; e) ve vhodných případech přijme
opatření, např. pravidelný přezkum, obnovování licencí, jejich
inspekci či audit; f) ve vhodných případech určí
časový rámec pro vypršení platnosti licencí a následné opětovné
podání potřebných žádostí nebo aktualizaci informací v žádostech; g) uloží všem fyzickým nebo právnickým osobám,
jimž byla udělena licence, povinnost předem informovat příslušný
orgán o změně místa podnikání nebo o významné změně
informací týkajících se činností, na něž se vztahuje licence; h) uloží všem fyzickým nebo právnickým osobám,
jimž byla udělena licence, povinnost informovat příslušný orgán o
nabytí či vyřazení výrobního zařízení, aby mohl tento orgán
přijmout odpovídající kroky; a i) zaručí, že likvidace takového výrobního
zařízení nebo jeho části probíhá pod dozorem příslušného orgánu. 4. Každá strana zaručí, že nedojde k
přidělení a/nebo převedení licence, aniž by navržený držitel
licence obdržel příslušné informace obsažené v odstavci 3 a aniž by to
předem schválil příslušný orgán. 5. Pět let po vstupu tohoto protokolu v platnost
zasedání smluvních stran na následující schůzi zaručí, že je proveden
výzkum opírající se o důkazy, aby se strany přesvědčily,
zda existují důležité vstupy, které mají zásadní význam pro výrobu
tabákových výrobků, zda je lze identifikovat a podrobit účinnému
kontrolnímu mechanismu. Na základě tohoto výzkumu zasedání smluvních stran
zváží odpovídající akci. Článek 7 Náležitá péče 1. Každá ze smluvních stran v souladu se svými
vnitrostátními právními předpisy a cíli Rámcové úmluvy WHO o kontrole
tabáku vyžaduje, aby všechny fyzické a právnické osoby zapojené do
dodavatelského řetězce s tabákem, tabákovými výrobky a výrobním
zařízením: a) před zahájením a v průběhu
obchodního vztahu postupovaly s náležitou péčí; b) monitorovaly prodej zákazníkům, aby
zaručily, že jsou množství úměrná poptávce po takovýchto výrobcích na
trhu, kde mají být prodány nebo použity; a c) poskytovaly příslušným orgánům
veškeré důkazy v případě, že zákazník provozuje činnosti,
které jsou v rozporu s jeho závazky podle tohoto protokolu. 2. Náležitá péče podle odstavce 1 v souladu s vnitrostátními
právními předpisy smluvní strany a cíli Rámcové úmluvy WHO o kontrole
tabáku případně zahrnuje mimo jiné požadavky na identifikaci
zákazníka, např. pokud jde o získání a aktualizaci těchto informací: a) informací umožňujících stanovit, že
fyzická nebo právnická osoba vlastní licenci v souladu s článkem 6; b) je-li zákazník fyzická osoba, informací o její
totožnosti včetně celého jména, obchodního názvu, obchodního
registračního čísla (pokud existuje), daňových
identifikačních čísel (pokud existují) a ověření jeho
oficiální identifikace; c) je-li zákazník právnická osoba, informací o
její totožnosti včetně celého oficiálního názvu, obchodního názvu,
obchodního registračního čísla, data a místa založení, adresy sídla a
hlavního místa podnikání, použitelných daňových identifikačních
čísel, kopií stanov nebo rovnocenných dokumentů, informací
o firemních pobočkách, jmen jejích ředitelů a určených
právních zástupců a ověření její oficiální identifikace; d) popisu zamýšleného použití a trhu, na němž
mají být tabák, tabákové výrobky nebo výrobní zařízení prodány; a e) popisu místa, v němž bude výrobní
zařízení instalováno a používáno. 3.
Náležitá péče podle odstavce 1 může zahrnovat požadavky na
identifikaci zákazníka, např. pokud jde o získání a aktualizaci informací
týkajících se: a) dokumentace nebo prohlášení týkajících se záznamů
v rejstříku trestů; a b) identifikace bankovních účtů, které
mají být použity při transakcích. 4. Na základě
informací poskytnutých podle odst. 1 písm. c) přijme každá ze smluvních
stran všechna nezbytná opatření, aby zaručila plnění
závazků vyplývajících z tohoto protokolu, což může zahrnovat také
požadavek, aby byl zákazník v jurisdikci smluvní strany podle definice
vnitrostátního práva označen jako zablokovaný zákazník. Článek 8 Monitorovací režim 1. Pro účely dalšího zabezpečení dodavatelského
řetězce a s cílem pomoci při vyšetřování nezákonného
obchodu s tabákovými výrobky smluvní strany souhlasí s tím, že do pěti let
od vstupu tohoto protokolu v platnost zřídí globální monitorovací režim,
který bude tvořen vnitrostátními a/nebo regionálními systémy monitorování
a globálním kontaktním místem pro sdílení informací, které se bude nacházet v
sekretariátu Rámcové úmluvy WHO o kontrole tabáku a bude přístupné všem
smluvním stranám, což jim umožní předkládat dotazy a získat náležité
informace. 2. Každá ze smluvních stran zřídí v souladu s tímto
článkem systém monitorování řízený touto stranou pro veškeré tabákové
výrobky, které jsou vyráběny na jejím území nebo na její území dováženy, a
to s ohledem na její vlastní vnitrostátní či regionální specifické potřeby
a dostupné osvědčené postupy. 3. Aby bylo možné provádět účinné monitorování,
každá ze smluvních stran bude vyžadovat, aby byla na všech jednotlivých
krabičkách a baleních a na vnějších obalech cigaret nejpozději
do pěti let a na jednotlivých krabičkách a baleních a na
vnějších obalech ostatních tabákových výrobků nejpozději do
deseti let od okamžiku, kdy tento protokol vstoupil pro danou stranu v
platnost, připevněna jedinečná, bezpečná a neodstranitelná
identifikační označení (dále jen jedinečná identifikační
označení), např. kódy nebo kolky, nebo aby taková označení
tvořila součást všech takovýchto jednotlivých krabiček, balení a
vnějších obalů. 4.1 Pro účely odstavce 3 bude každá ze smluvních stran
jako součást globálního monitorovacího režimu vyžadovat, aby byly buď
přímo, nebo prostřednictvím odkazu k dispozici následující
informace, které stranám pomohou určit původ tabákových výrobků,
popřípadě místo odklonění, a sledovat a kontrolovat pohyb tabákových
výrobků a jejich právní status: a) datum a místo výroby; b) výrobní zařízení; c) stroj použitý k výrobě tabákových
výrobků; d) výrobní směna nebo čas výroby; e) jméno, faktura, číslo objednávky a
platební záznamy prvního zákazníka, který není spřízněn s výrobcem; f) zamýšlený trh pro maloobchodní prodej; g) popis
výrobku; h) informace o skladování a přepravě; i) totožnost všech následných známých kupujících;
a j) plánovaná trasa zásilky, datum odeslání, místo
určení zásilky, místo odeslání a adresát. 4.2 Informace uvedené
v písmenech a), b), g) a, jsou-li k dispozici, v písmenu f)
tvoří součást jedinečných identifikačních označení. 4.3 Nejsou-li informace uvedené v písmenu f) v době
označení k dispozici, smluvní strany vyžadují, aby tyto informace byly
začleněny v souladu s čl. 15 odst. 2 písm. a) Rámcové úmluvy WHO
o kontrole tabáku. 5. Každá smluvní strana ve lhůtách stanovených v tomto
článku vyžaduje, aby byly při výrobě nebo při prvním
odeslání výrobcem nebo při dovozu na území této strany zaznamenány
informace vymezené v odstavci 4. 6. Každá smluvní strana zaručí, že informace
zaznamenané podle odstavce 5 jsou dané straně k dispozici
prostřednictvím internetového odkazu s jedinečným identifikačním
označením požadovaným podle odstavců 3 a 4. 7. Každá smluvní strana zaručí, že informace
zaznamenané v souladu s odstavcem 5, jakož i jedinečná
identifikační označení, díky nimž jsou tyto informace přístupné
v souladu s odstavcem 6, jsou uvedeny ve formátu stanoveném nebo povoleném
touto stranou a jejími příslušnými orgány. 8. Každá smluvní
strana zaručí, že informace zaznamenané podle odstavce 5 jsou na žádost
v souladu s odstavcem 9 přístupné globálnímu kontaktnímu místu pro
sdílení informací, a to prostřednictvím standardního elektronického
zabezpečeného rozhraní s jejím vnitrostátním a/nebo regionálním centrálním
místem. Globální kontaktní místo pro
sdílení informací sestaví seznam příslušných orgánů smluvních stran a
poskytne tento seznam všem smluvním stranám k dispozici. 9. Každá smluvní
strana nebo příslušný orgán: a) má včas přístup k informacím vymezeným
v odstavci 4, a to na základě dotazu předloženého globálnímu
kontaktnímu místu pro sdílení informací; b) požádá o takové informace pouze v
případě, že je to nezbytné pro odhalení či vyšetření
nezákonného obchodu s tabákovými výrobky; c) nezadržuje bezdůvodně informace; d) odpoví na žádosti o informace v souvislosti s
odstavcem 4 v souladu se svými vnitrostátními předpisy; a e) chrání veškeré vyměňované informace a
považuje je na základě vzájemné dohody za důvěrné. 10.
Každá ze smluvních stran vyžaduje další rozvoj a rozšíření oblasti
působnosti použitelného systému monitorování až do okamžiku, kdy jsou
uhrazeny všechny poplatky a náležité daně a případně
splněny všechny ostatní závazky v okamžiku výroby, dovozu nebo
propuštění z celního řízení či kontroly spotřební
daně. 11. Na základě vzájemné dohody smluvní strany
spolupracují jak navzájem, tak s příslušnými mezinárodními organizacemi
při sdílení a vývoji osvědčených postupů pro systémy
monitorování, a to včetně: a) usnadňování vývoje, předávání a získávání
zdokonalené technologie monitorování včetně znalostí, dovedností,
kapacity a odborných poznatků; b) podpory pro programy školení a budování
kapacity pro strany, které takovou potřebu dají najevo; a c) dalšího rozvoje technologie pro označování
a skenování jednotlivých krabiček a balíčků tabákových
výrobků s cílem zpřístupnit informace uvedené v odstavci 4. 12. Závazky
přidělené smluvní straně nejsou plněny tabákovým
průmyslem ani nejsou na tento průmysl přeneseny. 13. Každá ze
smluvních stran zaručí, že její příslušné orgány jsou při
účasti v monitorovacím režimu ve styku s tabákovým průmyslem a
se subjekty, které zastupují zájmy tabákového průmyslu, pouze v míře,
která je nezbytně nutná pro provádění tohoto článku. 14. Každá ze smluvních stran může od tabákového
průmyslu vyžadovat, aby nesl veškeré náklady, které souvisejí ze závazky
dané strany podle tohoto článku. Článek 9 Vedení záznamů 1. Každá ze smluvních stran ve vhodných případech
vyžaduje, aby všechny fyzické a právnické osoby zapojené do dodavatelského
řetězce s tabákem, tabákovými výrobky a výrobním zařízením
vedly úplné a přesné záznamy o všech relevantních transakcích. Tyto záznamy musí umožňovat úplnou
identifikaci materiálů použitých při výrobě jejich tabákových
výrobků. 2. Každá ze smluvních stran podle potřeby od osob,
jimž byla udělena licence v souladu s článkem 6, vyžaduje, aby
na základě žádosti poskytly příslušným orgánům tyto informace: a) obecné informace o objemech trhu, tendencích a
prognózách a další relevantní informace; a b) informace o množství tabákových výrobků a
výrobního zařízení ve vlastnictví držitele licence, v jeho péči
či pod jeho kontrolou, které je k datu žádosti uloženo ve skladě,
daňovém skladě a celním skladě v režimu tranzitu nebo
překládky nebo režimu s podmíněným osvobozením od daně. 3. Pokud jde o tabákové výrobky a výrobní zařízení
prodávané či vyráběné na území smluvní strany pro vývoz nebo tabákové
výrobky a výrobní zařízení, které jsou na území smluvní strany
přepravovány v režimu s podmíněným osvobozením od daně v rámci
tranzitu či překládky, každá ze stran bude podle potřeby
vyžadovat, aby osoba, které byla udělena licence podle článku 6, na
žádost příslušným orgánům v zemi odeslání poskytla v okamžiku odeslání
z působnosti jejich kontroly tyto informace (elektronicky, je-li k
dispozici infrastruktura): a) datum odeslání z posledního místa fyzické
kontroly výrobků; b) podrobnosti o odeslaném výrobku
(včetně značky, množství, skladu); c) plánované trasy zásilky a místo určení; d) totožnost fyzické či právnické osoby
(osob), jimž jsou výrobky zasílány; e) způsob přepravy
včetně totožnosti přepravce; f) očekávané datum příjezdu zásilky do
plánovaného místa určení; a g) plánovaný trh maloobchodního prodeje či
využití. 4. Je-li to možné, každá ze smluvních stran od
maloobchodníků a pěstitelů tabáku s výjimkou tradičních
pěstitelů, kteří tabák nepěstují pro komerční
účely, vyžaduje, aby vedli úplné a přesné záznamy o všech
relevantních transakcích, jichž se účastní, a to v souladu s jejich
vnitrostátními právními předpisy. 5. Pro účely provádění odstavce 1 přijme
každá ze smluvních stran účinná legislativní, výkonná, správní nebo jiná
opatření, aby mohla vyžadovat, aby všechny záznamy byly: a) vedeny po dobu alespoň čtyř let; b) k dispozici příslušným orgánům; a c) vedeny ve formátu požadovaném příslušnými
orgány. 6. Každá ze
smluvních stran podle potřeby a v souladu s vnitrostátními právními
předpisy zřídí systém, který jí umožní sdílet s jinými smluvními
stranami podrobnosti obsažené ve všech záznamech vedených v souladu s tímto
článkem. 7. Smluvní strany se snaží spolupracovat jak navzájem, tak
s příslušnými mezinárodními organizacemi při postupném sdílení a
vývoji zdokonalených systému pro vedení záznamů. Článek 10 Bezpečnostní a
preventivní opatření 1. Každá ze smluvních stran ve vhodných případech a v
souladu se svými vnitrostátními právními předpisy a cíli Rámcové úmluvy
WHO o kontrole tabáku vyžaduje, aby všechny fyzické a právnické osoby, na které
se vztahuje článek 6, přijaly nezbytná opatření, aby zabránily
odklonu tabákových výrobků do kanálů nezákonného obchodu, a to mimo
jiné včetně: a) podávání zpráv příslušným orgánům o: i) přeshraničním převádění
hotovosti v částkách stanovených vnitrostátními právními předpisy
či přeshraničních platbách v naturáliích; a ii) všech „podezřelých transakcích“; a b) dodávání tabákových výrobků nebo výrobního
zařízení pouze v množstvích, která jsou úměrná poptávce po takovýchto
výrobcích na plánovaném trhu maloobchodního prodeje nebo využití. 2. Každá ze smluvních stran ve vhodných případech a v
souladu se svými vnitrostátními právními předpisy a cíli Rámcové úmluvy
WHO o kontrole tabáku vyžaduje, aby platby za transakce prováděné
fyzickými a právnickými osobami, na které se vztahuje článek 6, byly
povoleny pouze v měně a ve stejné výši, jako je částka
uvedená na faktuře, a pouze legálními způsoby platby
z finančních ústavů nacházejících se na území plánovaného trhu,
a aby nebyly prováděny prostřednictvím žádného jiného alternativního
systému úhrad. 3.
Smluvní strana může vyžadovat, aby platby prováděné fyzickými nebo
právnickými osobami, na které se vztahuje článek 6, za materiály použité k
výrobě tabákových výrobků v její jurisdikci byly povoleny pouze
v měně a ve stejné výši, jako je částka uvedená na
faktuře, a pouze legálními způsoby platby z finančních
ústavů nacházejících se na území plánovaného trhu, a aby nebyly
prováděny prostřednictvím žádného jiného alternativního systému
úhrad. 4. Každá ze smluvních stran zaručí, že jakékoli
obcházení požadavků podle tohoto článku podléhá vhodným trestním,
občanskoprávním nebo správním řízením a účinným,
přiměřeným a odrazujícím sankcím, ve vhodných případech
včetně pozastavení či odebrání licence. Článek 11 Prodej přes
internet, telekomunikace a jiné vyvíjející se technologie 1. Každá ze smluvních stran vyžaduje, aby všechny právnické
a fyzické osoby podílející se v souvislosti s prodejem tabákových
výrobků na jakékoliv transakci, která probíhá přes internet, pomocí
telekomunikačních či jiných vyvíjejících se technologií, splnily
všechny příslušné závazky, jež stanoví tento protokol. 2. Každá smluvní strana zváží, zda maloobchodní prodej
tabákových výrobků přes internet, pomocí telekomunikačních
či jiných vyvíjejících se technologií nezakáže. Článek 12 Svobodná pásma a
mezinárodní tranzit 1. Do tří let od okamžiku, kdy tento protokol vstoupí
pro určitou smluvní stranu v platnost, provede tato strana účinné
kontroly veškeré výroby a transakcí tabáku a tabákových výrobků ve
svobodných pásmech, přičemž použije všechna náležitá opatření
stanovená tímto protokolem. 2. Kromě toho je zakázáno směšovat tabákové
výrobky s jinými výrobky v jediném kontejneru nebo jakékoli jiné obdobné
přepravní jednotce v okamžiku výstupu ze svobodného pásma. 3. Každá smluvní strana v souladu se svými vnitrostátními
právními předpisy přijme a uplatňuje kontrolní a
ověřovací opatření týkající se mezinárodního tranzitu a
překládky tabákových výrobků a výrobního zařízení na jejím
území, a to v souladu s ustanoveními tohoto protokolu, aby zabránila
nezákonnému obchodu s těmito výrobky. Článek 13 Bezcelní prodej 1. Každá smluvní strana provádí účinná opatření,
aby bezcelní prodej podrobila všem příslušným ustanovením tohoto
protokolu, přičemž zohlední článek 6 Rámcové úmluvy WHO o
kontrole tabáku. 2. Nejpozději do pěti let po vstupu tohoto
protokolu v platnost zaručí zasedání smluvních stran na svém následujícím
setkání, že bude proveden výzkum opírající se o důkazy s cílem
určit rozsah nezákonného obchodu s tabákovými výrobky v souvislosti s
bezcelním prodejem těchto výrobků. Na základě tohoto výzkumu
zasedání smluvních stran zváží další vhodné kroky. ČÁST IV:
PORUŠOVÁNÍ PRÁVNÍCH PŘEDPISŮ Článek 14 Protiprávní jednání
včetně trestných činů 1. Každá smluvní strana v souladu se základními zásadami
svých vnitrostátních právních předpisů přijme legislativní a
jiná opatření, která mohou být nutná k tomu, aby všechny následující
případy jednání byly podle jejího vnitrostátního práva označeny za
protiprávní jednání: a) výroba tabáku, tabákových výrobků nebo
výrobního zařízení, velkoobchod s nimi, jejich zprostředkování,
prodej, přeprava, distribuce, skladování, odesílání, dovoz nebo vývoz v
rozporu s ustanoveními tohoto protokolu; b) i) výroba tabáku, tabákových výrobků
nebo výrobního zařízení, velkoobchod s nimi, jejich zprostředkování,
prodej, přeprava, distribuce, skladování, odesílání, dovoz nebo vývoz bez
uhrazení platných cel, daní či jiných poplatků nebo bez
příslušných daňových kolků, jedinečných
identifikačních označení či jiných požadovaných označení
nebo štítků; ii) jakékoli jiné případy pašování či
pokusu o pašování tabáku, tabákových výrobků nebo výrobního zařízení,
na které se nevztahuje písm. b) bod i); c) i) jakékoli jiné formy nezákonné výroby
tabáku, tabákových výrobků nebo výrobního zařízení nebo balení tabáku
s padělanými daňovými kolky, jedinečnými identifikačními
označeními nebo jinými požadovanými označeními či štítky; ii) velkoobchod s nezákonně vyrobeným
tabákem, nezákonnými tabákovými výrobky, výrobky s padělanými kolky a/nebo
jinými požadovanými označeními či štítky nebo nezákonným výrobním
zařízením, jejich zprostředkování, prodej, přeprava, distribuce,
skladování, odesílání, dovoz nebo vývoz; d) směšování tabákových výrobků s jinými
výrobky během postupu v dodavatelském řetězci pro účely
zatajení tabákových výrobků či jejich vydávání za jiné výrobky; e) směšování tabákových výrobků s jinými
výrobky v rozporu s čl. 12 odst. 2 tohoto protokolu; f) používání způsobů prodeje tabákových
výrobků přes internet, pomocí telekomunikačních či jiných
vyvíjejících se technologií v rozporu s tímto protokolem; g) případy, kdy osoba, jíž byla udělena
licence v souladu s článkem 6, získá tabák, tabákové výrobky nebo výrobní
zařízení od osoby, která by měla být držitelem licence v souladu
s článkem 6, držitelem této licence však není; h) případy, kdy je úředníkovi
veřejné správy nebo oprávněnému úředníkovi bráněno ve
výkonu povinností v souvislosti s prevencí nezákonného obchodu s tabákem,
tabákovými výrobky nebo výrobním zařízením, odrazováním od takového
obchodu, jeho odhalováním, vyšetřováním nebo odstraněním; i) i) případy, kdy je úředníkovi
veřejné správy nebo pověřenému úředníkovi při výkonu
povinností v souvislosti s prevencí nezákonného obchodu s tabákem, tabákovými
výrobky nebo výrobním zařízením, odrazováním od takového obchodu, jeho
odhalováním, vyšetřováním nebo odstraněním poskytnuto důležité
prohlášení, které je nepravdivé, zavádějící nebo neúplné nebo neobsahuje
požadované informace, není-li to v rozporu s právem na ochranu před
vypovídáním či jednáním ve vlastní neprospěch; ii) případy, kdy je na úředních formulářích
učiněno zavádějící prohlášení o popisu, množství nebo
hodnotě tabáku, tabákových výrobků nebo výrobního zařízení nebo
o jiných informacích stanovených v protokolu, a to s cílem: a) vyhnout se platbě příslušných cel,
daní či jiných poplatků nebo b) ovlivnit kontrolní opatření pro prevenci
nezákonného obchodu s tabákem, tabákovými výrobky nebo výrobním
zařízením, odrazování od takového obchodu, jeho odhalování,
vyšetřování nebo odstranění; iii) případy, kdy nejsou vypracovány či
vedeny záznamy, na něž se vztahuje tento protokol, nebo jsou vedeny
záznamy nepravdivé; a j) praní výnosů z protiprávního jednání
označeného jako trestný čin podle odstavce 2. 2. Každá smluvní strana v souladu se základními zásadami
svých vnitrostátních právních předpisů určí, jaké protiprávní
jednání vymezené v odstavci 1 nebo jiné jednání v souvislosti s nezákonným
obchodem s tabákem, tabákovými výrobky a výrobním zařízením v rozporu
s ustanoveními tohoto protokolu představuje trestný čin, a
přijme legislativní a jiná opatření nutná k tomu, aby takové
určení uvedla v platnost. 3. Každá smluvní strana oznámí sekretariátu tohoto
protokolu, jaké protiprávní jednání vymezené v odstavcích 1 a 2
označila za trestný čin v souladu s odstavcem 2, a poskytne
sekretariátu kopie nebo popis svých právních předpisů, na jejichž
základě uvedla odstavec 2 v platnost, a všechny následné změny
těchto právních předpisů. 4. Za účelem posílení mezinárodní spolupráce v boji proti trestným
činům, které souvisejí s nezákonným obchodem s tabákem,
tabákovými výrobky a výrobním zařízením, se smluvní strany vybízejí, aby
přezkoumaly své vnitrostátní právní předpisy týkající se praní
peněz, vzájemné právní pomoci a vydávání, a to s ohledem na příslušné
mezinárodní úmluvy, jichž jsou smluvními stranami, s cílem zaručit, že
uvedené předpisy zajišťují účinné vynucování ustanovení tohoto
protokolu. Článek 15 Odpovědnost
právnických osob 1. Každá smluvní strana přijme v souladu se svými
právními zásadami nezbytná opatření, aby stanovila odpovědnost
právnických osob za protiprávní jednání včetně trestných
činů stanovených v souladu s článkem 14 tohoto protokolu. 2. V souladu s právními zásadami každé smluvní strany
může být odpovědnost právnických osob trestní, občanskoprávní
nebo správní. 3. Touto odpovědností není dotčena
odpovědnost fyzických osob, které se podílely na protiprávním jednání nebo
spáchaly trestné činy stanovené v souladu s vnitrostátními právními
předpisy a článkem 14 tohoto protokolu. Článek 16 Stíhání a sankce 1. Každá ze smluvních stran přijme v souladu se svými
vnitrostátními předpisy případná nezbytná opatření, aby
zaručila, že fyzickým a právnickým osobám, které nesou odpovědnost za
protiprávní jednání včetně trestných činů stanovených v
souladu s článkem 14, jsou uloženy účinné, přiměřené
a odrazující trestní sankce či sankce jiné povahy včetně
sankcí peněžních. 2. Každá smluvní strana se snaží zaručit, že
diskreční pravomoc v souladu s jejími vnitrostátními právními
předpisy týkajícími se stíhání osob za protiprávní jednání
včetně trestných činů stanovených v souladu s článkem
14 je vykonávána s cílem co nejvíce zvýšit účinnost opatření k
vynucování práva v souvislosti s takovým protiprávním jednáním včetně
trestných činů, přičemž se náležitě zohlední
potřeba odrazovat od páchání takového protiprávního jednání
včetně trestných činů. 3. Nic v tomto protokolu se nedotýká zásady, že popis
protiprávního jednání včetně trestných činů stanovených v
souladu s tímto protokolem a použitelných způsobů právní ochrany nebo
jiných právních zásad, jimiž se kontroluje zákonnost jednání, je vyhrazen
vnitrostátním právním předpisům dané smluvní strany a že takové
protiprávní jednání včetně trestných činů je stíháno a
postihováno v souladu s těmito právními předpisy. Článek 17 Konfiskační platby Smluvní strany by měly v souladu se svými
vnitrostátními právními předpisy zvážit, zda přijmou případná
legislativní a jiná opatření nezbytná k tomu, aby příslušné orgány
oprávnily k tomu, aby od producenta, výrobce, distributora, dovozce nebo
vývozce zabaveného tabáku, tabákových výrobků a/nebo výrobního
zařízení vybíraly částky úměrné ušlým daním a clům. Článek 18 Likvidace nebo
zničení Všechen zabavený tabák, tabákové výrobky a výrobní
zařízení se zničí metodou, která je v co největší míře
šetrná k životnímu prostředí, nebo se zlikviduje v souladu s
vnitrostátními právními předpisy. Článek 19 Zvláštní
vyšetřovací metody 1. Pokud to povolují základní zásady jejího vnitrostátního
právního systému, každá smluvní strana v rámci možností a za podmínek
předepsaných vnitrostátními právními předpisy přijme nezbytná
opatření, aby svým příslušným orgánům umožnila odpovídajícím
způsobem využívat sledované dodávky, a považuje-li to za vhodné, další
zvláštní vyšetřovací metody, např. elektronické či jiné formy
sledování a utajené operace, jejichž prostřednictvím by na jejím území příslušné
orgány mohly účinně bojovat proti nezákonnému obchodu s tabákem,
tabákovými výrobky nebo výrobním zařízením. 2. Pro účely vyšetřování trestných činů
stanovených v souladu s článkem 14 se smluvní strany vybízejí k tomu, aby
v nezbytném případě uzavíraly vhodné dvoustranné či vícestranné
dohody nebo ujednání o použití metod uvedených v odstavci 1 v rámci spolupráce
na mezinárodní úrovni. 3. Není-li uzavřena dohoda nebo ujednání uvedené v
odstavci 2, učiní se v jednotlivých případech rozhodnutí o použití
zvláštních vyšetřovacích metod na mezinárodní úrovni v závislosti na
konkrétním případu, a je-li to nutné, může toto rozhodnutí
zohledňovat finanční ujednání a porozumění, pokud jde o
uplatnění jurisdikce dotčenými stranami. 4. Smluvní strany uznávají význam a nutnost mezinárodní
spolupráce a pomoci v této oblasti a spolupracují jak navzájem, tak s
mezinárodními organizacemi při rozvíjení kapacity umožňující
dosáhnout cílů tohoto článku. ČÁST V:
MEZINÁRODNÍ SPOLUPRÁCE Článek 20 Sdílení obecných
informací 1. Pro účely dosažení cílů tohoto protokolu
smluvní strany v souladu se svými vnitrostátními právními předpisy
vykazují v rámci nástroje pro podávání zpráv Rámcové úmluvy WHO o kontrole
tabáku relevantní informace, a to ve vhodných případech mimo jiné
např. o těchto záležitostech: a) v souhrnné podobě o podrobnostech
týkajících se zabavení tabáku, tabákových výrobků nebo výrobního
zařízení, o množství a hodnotě zabaveného zboží, popisech
výrobků, datech a místech výroby; a o krácených daních; b) o dovozu, vývozu, tranzitu, prodeji
výrobků, za něž byla zaplacena daň, avšak nepodléhají clu, a
množství nebo hodnotě výroby tabáku, tabákových výrobků nebo
výrobního zařízení; c) o tendencích, metodách zatajování a postupech
používaných při nezákonném obchodu s tabákem, tabákovými výrobky nebo
výrobním zařízením; a d) o všech dalších důležitých informacích
podle dohody stran. 2. Smluvní strany spolupracují jak navzájem, tak s
příslušnými mezinárodními organizacemi, aby budovaly kapacitu stran
shromažďovat a vyměňovat si informace. 3. Smluvní strany považují zmíněné informace za
důvěrné a pouze pro potřeby smluvních stran, pokud strana, která
informace předává, neuvede jinak. Článek 21 Sdílení informací o
vynucování 1. V souladu s vnitrostátními právními předpisy nebo
použitelnými mezinárodními smlouvami si smluvní strany ve vhodných
případech buď z vlastního podnětu, nebo na žádost některé
smluvní strany, která řádně zdůvodní, proč jsou takové
informace nezbytné pro odhalení a vyšetření nezákonného obchodu s tabákem,
tabákovými výrobky nebo výrobním zařízením, vyměňují tyto
informace: a) záznamy o udělení licence dotčeným
fyzickým či právnickým osobám; b) informace pro účely identifikace,
sledování a stíhání fyzických nebo právnických osob podílejících se na
nezákonném obchodě s tabákem, tabákovými výrobky nebo výrobním
zařízením; c) záznamy o vyšetřování a stíhání; d) záznamy o platbě za dovoz, vývoz či
bezcelní prodej tabáku, tabákových výrobků nebo výrobního zařízení; a e) podrobnosti o zabavení tabáku, tabákových
výrobků nebo výrobního zařízení (případně včetně
referenčních informací k případu, množství a hodnoty zabaveného
zboží, popisu výrobku, zapojených subjektů, data a místa výroby) a o pracovních
postupech (včetně způsobu přepravy, utajení, trasy a
odhalení). 2. Informace obdržené od smluvních stran podle tohoto
článku se použijí výlučně k dosažení cílů tohoto protokolu. Smluvní strany mohou stanovit, že takovéto
informace nelze dále předávat bez souhlasu strany, která informace
poskytla. Článek 22 Sdílení informací:
důvěrnost a ochrana informací 1. Každá smluvní strana pověří příslušné
vnitrostátní orgány, jimž jsou předávány údaje uvedené v článcích 20,
21 a 24, a prostřednictvím sekretariátu Úmluvy o tomto pověření
uvědomí smluvní strany. 2.
Výměna informací podle tohoto protokolu podléhá vnitrostátním právním
předpisům o ochraně důvěrných informací a
soukromí. Smluvní strany na
základě vzájemné dohody chrání všechny důvěrné informace, které
si vyměňují. Článek 23 Pomoc a spolupráce:
odborná příprava, technická pomoc a spolupráce ve vědeckých,
technických a technologických záležitostech 1. Smluvní strany spolupracují navzájem a/nebo
prostřednictvím příslušných mezinárodních a regionálních
organizací při zajišťování odborné přípravy, poskytování
technické pomoci a zprostředkování spolupráce ve vědeckých, technických
a technologických záležitostech, aby podle vzájemné dohody dosáhly cílů
tohoto protokolu. Tato pomoc
může zahrnovat předávání odborných znalostí nebo odpovídajících
technologií v oblastech shromažďování informací, vynucování práva,
monitorování, správy informací, ochrany osobních údajů, zákazu,
elektronického dohledu, forenzní analýzy, vzájemné právní pomoci
a vydávání. 2. Smluvní strany mohou ve vhodných případech uzavírat
dvoustranné, vícestranné či jakékoli jiné dohody nebo ujednání, aby
podporovaly odbornou přípravu, technickou pomoc a spolupráci ve
vědeckých, technických a technologických záležitostech, a to
s ohledem na potřeby stran z řad rozvojových zemí a stran
s tranzitivními ekonomikami. 3. Je-li to
vhodné, smluvní strany spolupracují na vývoji a výzkumu možností identifikace
přesného zeměpisného původu zabaveného tabáku a tabákových
výrobků. Článek 24 Pomoc a spolupráce:
vyšetřování a stíhání porušování právních předpisů 1. V souladu se svými vnitrostátními právními předpisy
smluvní strany ve vhodných případech přijmou všechna nezbytná
opatření, aby prostřednictvím vícestranných, regionálních nebo
dvoustranných ujednání posílily spolupráci při prevenci, odhalování,
vyšetřování, stíhání a postihování fyzických nebo právnických osob
podílejících se na nezákonném obchodu s tabákem, tabákovými výrobky nebo
výrobním zařízením. 2. Každá smluvní strana zaručí, že správní a
regulační orgány, orgány odpovědné za vynucování práva a jiné orgány
zaměřené na boj proti nezákonnému obchodu s tabákem, tabákovými
výrobky nebo výrobním zařízením (včetně soudních orgánů,
pokud to povolují vnitrostátní právní předpisy) spolupracují a
vyměňují si relevantní informace, a to na vnitrostátní i mezinárodní
úrovni za podmínek stanovených vnitrostátními právními předpisy. Článek 25 Ochrana svrchovanosti 1. Smluvní strany plní své závazky podle tohoto protokolu
způsobem, který je v souladu se zásadami svrchované rovnosti a územní
celistvosti států a zásadou nevměšování se do vnitrostátních
záležitostí jiných států. 2. Nic v tomto protokolu neopravňuje žádnou ze smluvních
stran k tomu, aby na území jiného státu vykonávala jurisdikci a funkce, které
jsou vnitrostátními právními předpisy tohoto státu vyhrazeny
výlučně orgánům tohoto státu. Článek 26 Jurisdikce 1. Každá strana přijme nezbytná opatření, aby
založila svoji jurisdikci nad trestnými činy stanovenými v souladu s
článkem 14, a to v případě: a) že je trestný čin spáchán na území této
strany; nebo b) že je trestný čin spáchán na palubě
plavidla, které v době, kdy je trestný čin spáchán, pluje pod vlajkou
této strany, nebo letadla, které je v době, kdy je trestný čin
spáchán, registrováno podle právních předpisů této strany. 2. S výhradou článku 25 může smluvní strana také
založit svoji jurisdikci nad jakýmkoli takovým trestným činem v
případě, že: a) je trestný čin spáchán proti této smluvní
straně; b) trestný čin je spáchán státním
příslušníkem této smluvní strany nebo osobou bez státní příslušnosti,
která má obvyklé místo pobytu na území této strany; nebo c) trestný čin patří mezi činy
stanovené v souladu s článkem 14 a je spáchán mimo území této smluvní
strany s cílem spáchat na jejím území trestný čin stanovený v souladu
s článkem 14. 3. Pro účely článku 30 přijme každá smluvní
strana nezbytná opatření, aby založila svoji jurisdikci nad trestnými
činy stanovenými v souladu s článkem 14, je-li domnělý pachatel
přítomen na jejím území a strana tuto osobu nevydá výlučně
proto, že je tato osoba jejím státním příslušníkem. 4. Každá smluvní strana může rovněž přijmout
nezbytná opatření, aby založila svoji jurisdikci nad trestnými činy
stanovenými v souladu s článkem 14, je-li domnělý pachatel
přítomen na jejím území a strana jej nevydá. 5. Jestliže smluvní strana vykonávající jurisdikci podle
odstavce 1 nebo 2 byla informována nebo se jiným způsobem
dozvěděla, že jedna či více jiných stran vedou vyšetřování,
stíhání či soudní řízení v souvislosti s týmž jednáním,
příslušné orgány těchto smluvních stran vedou podle potřeby
konzultace, aby koordinovaly své kroky. 6. Aniž jsou dotčeny normy
obecného mezinárodního práva, nevylučuje tento protokol výkon jakékoli
jurisdikce v trestních věcech založené smluvní stranou v souladu s jejími
vnitrostátními právními předpisy. Článek 27 Spolupráce při
vynucování práva 1. Každá smluvní strana v souladu se svými příslušnými
vnitrostátními právními a správními systémy přijme účinná
opatření, aby: a) posílila a v nezbytném případě
zřídila komunikační kanály mezi příslušnými orgány, agenturami a
útvary, aby usnadnila bezpečnou a rychlou výměnu informací
o všech aspektech trestných činů stanovených v souladu s
článkem 14; b) zaručila účinnou spolupráci
příslušných orgánů, agentur, celních a policejních agentur a jiných
agentur odpovědných za vynucování práva; c) spolupracovala s dalšími stranami při
provádění šetření v konkrétních případech trestných
činů stanovených v souladu s článkem 14, která se týkají: i) totožnosti, pobytu a činností osob
podezřelých z účasti na trestných činech nebo místa, kde se
zdržují jiné dotčené osoby; ii) pohybu výnosů z trestné činnosti
nebo majetku, který je spácháním takových trestných činů získán; a iii) pohybu majetku, zařízení či jiných
nástrojů trestné činnosti, které jsou při páchání takových
trestných činů použity nebo je jejich použití plánováno; d) ve vhodných případech poskytla nezbytné
položky nebo množství látek pro účely analýzy nebo vyšetřování; e) usnadnila účinnou koordinaci svých
příslušných orgánů, agentur a útvarů a podpořila
výměnu pracovníků a jiných odborníků včetně vysílání
styčných důstojníků, s výhradou dvoustranných dohod či
ujednání dotčených stran; f) si s ostatními stranami vyměňovala
relevantní informace o konkrétních prostředcích a metodách použitých
fyzickými nebo právnickými osobami při páchání takovýchto trestných
činů včetně případných tras a dopravních
prostředků a využití nepravé totožnosti, pozměněných
či falešných dokladů nebo jiných prostředků k utajení
jejich činností; a g) vyměňovala relevantní informace a
koordinovala správní a jiná opatření, která jsou považována za vhodná pro
účely včasné identifikace trestných činů stanovených v
souladu s článkem 14. 2. Aby tento protokol nabyl účinku, smluvní strany
zváží, zda uzavřou dvoustranné či vícestranné dohody nebo ujednání o
přímé spolupráci svých agentur pro vynucování práva, a v
případě, že již tyto dohody či ujednání existují, zda je
odpovídajícím způsobem pozmění. Pokud
dotčené smluvní strany takovéto dohody či ujednání neuzavřely,
mohou tento protokol považovat za základ pro vzájemnou spolupráci při
vynucování práva v souvislosti s trestnými činy, na které se vztahuje
tento protokol. Kdykoli je to vhodné,
smluvní strany v plném rozsahu využívají dohody či ujednání
včetně mezinárodních nebo regionálních organizací, aby posílily
spolupráci svých agentur pro vynucování práva. 3. Smluvní strany se snaží v rámci svých možností spolupracovat,
aby mohly reagovat na mezinárodní nezákonný obchod s tabákovými výrobky, ke
kterému dochází za použití moderní technologie. Článek 28 Vzájemná správní pomoc V souladu se svými příslušnými vnitrostátními právními
a správními systémy si smluvní strany navzájem poskytují informace, a to
buď na základě žádosti, nebo z vlastního podnětu, aby
zaručily řádné uplatňování celních a jiných relevantních
právních předpisů při prevenci, odhalování, vyšetřování a
stíhání nezákonného obchodu s tabákem, tabákovými výrobky nebo výrobním
zařízením a při boji proti takovému obchodu. Smluvní strany považují zmíněné informace za
důvěrné a možnosti jejich využití za omezené, pokud strana, která
informace předává, neuvede jinak. Tyto
informace mohou zahrnovat: a) nové celní metody a jiné metody vynucování s
prokázanou účinností; b) nové trendy, prostředky nebo metody
provozování nezákonného obchodu s tabákem, tabákovými výrobky a výrobním
zařízením; c) zboží, o němž je známo, že je
předmětem nezákonného obchodu s tabákem, tabákovými výrobky a
výrobním zařízením, jakož i podrobnosti o popisu, balení,
přepravě a skladování a o metodách použitých v souvislosti s tímto
zbožím; d) fyzické nebo právnické osoby, o nichž je známo,
že spáchaly nebo se podílely na trestném činu stanoveném v souladu s
článkem 14; a e) jakékoliv další údaje, které by jmenovaným
agenturám mohly pomoci při posouzení rizik pro kontrolní a jiné vynucovací
účely. Článek 29 Vzájemná právní pomoc 1. Smluvní strany
si navzájem poskytují co nejširší vzájemnou právní pomoc při
vyšetřování, stíhání a soudních řízeních v souvislosti s trestnými
činy stanovenými v souladu s článkem 14 tohoto protokolu. 2. Vzájemná právní
pomoc se poskytuje v největším možném rozsahu podle příslušných
zákonů, smluv, dohod a ujednání dožádané strany, a to při
vyšetřování, stíhání a soudním řízením ve vztahu k trestným
činům, za které mohou být u dožadující strany v souladu
s článkem 15 tohoto protokolu odpovědné právnické osoby. 3. O vzájemnou právní pomoc, která má být poskytnuta v souladu
s tímto článkem, lze požádat pro tyto účely: a) získání důkazů či prohlášení od
určitých osob; b) doručování soudních písemností; c) provedení prohlídek a zabavení a zmrazení; d) průzkum předmětů a lokalit; e) poskytnutí informací, důkazních položek a
odborných posudků; f) poskytnutí originálů či
ověřených kopií relevantních dokladů a záznamů
včetně vládních, bankovních, finančních a firemních záznamů
či záznamů o obchodní činnosti; g) identifikace či sledování výnosů z
trestné činnosti, majetku, nástrojů nebo jiných věcí pro
důkazní účely; h) usnadnění dobrovolného předstoupení
osob u dožadující strany; a i) jakýkoli jiný typ pomoci, který není v rozporu
s vnitrostátními právními předpisy dožádané strany. 4. Tímto článkem nejsou dotčeny závazky podle
jakékoli jiné smlouvy, ať dvoustranné, či vícestranné, která zcela
či částečně upravuje nebo bude upravovat vzájemnou právní
pomoc. 5. Odstavce 6 až 24 se recipročně vztahují na
žádosti učiněné podle tohoto článku, pokud nejsou dotčené
smluvní strany vázány smlouvou nebo mezivládní dohodou o vzájemné právní
pomoci. Pokud smluvní strany takovou
smlouvou nebo mezivládní dohodou vázány jsou, použijí se odpovídající
ustanovení takové smlouvy nebo mezivládní dohody, pokud se strany nedohodnou,
že místo nich použijí odstavce 6 až 24. Strany
se důrazně vybízejí, aby tyto odstavce použily, pokud usnadňují
spolupráci. 6. Smluvní strany určí ústřední orgán, který
ponese odpovědnost za příjem žádostí o vzájemnou právní pomoc a
bude mít pravomoc tyto žádosti přijímat a buď je vyřídit, nebo
je předat k vyřízení náležitým příslušným orgánům. Pokud se u smluvní strany nachází zvláštní
region či území se samostatným systémem vzájemné právní pomoci, může
strana určit samostatný ústřední orgán, který bude mít tutéž funkci pro
tento region či území. Ústřední
orgány zaručí urychlené a řádné vyřízení či předání
obdržených žádostí. Pokud
ústřední orgán předá žádost k vyřízení příslušnému orgánu,
bude jej podněcovat k urychlenému a řádnému vyřízení
žádosti. V okamžiku přistoupení
k tomuto protokolu, přijetí, schválení, formálního potvrzení nebo
ratifikace tohoto protokolu každá ze smluvních stran uvědomí vedoucího
sekretariátu Úmluvy o ústředním orgánu určeném pro tento účel. Žádosti o vzájemnou právní pomoc a veškerá
sdělení týkající se této pomoci se předávají mezi ústředními
orgány, které strany určí. Tímto
požadavkem není dotčeno právo smluvní strany požádat, aby jí byly takové
žádosti a sdělení předávány prostřednictvím diplomatických
kanálů a za naléhavých okolností pokud možno prostřednictvím vhodných
mezinárodních organizací, jestliže se na tom smluvní strany dohodnou. 7. Žádosti se podávají písemně nebo, je-li to možné,
jakoukoli formou, z níž je možné pořídit písemný záznam a v jazyce
přijatelném pro dožádanou stranu za podmínek, které straně
umožňují ověřit pravost žádosti. Jazyk nebo jazyky přijatelné pro každou smluvní stranu se
v okamžiku přistoupení k tomuto protokolu, jeho přijetí,
schválení, formálního potvrzení nebo ratifikace oznámí vedoucímu sekretariátu
Úmluvy. Pokud se strany dohodnou,
lze žádosti za naléhavých okolností podat ústně, musí však být
neprodleně potvrzeny písemně. 8. Žádost o vzájemnou právní pomoc obsahuje: a) totožnost orgánu, který žádost podává; b) předmět a povahu vyšetřování,
stíhání nebo soudního řízení, jichž se žádost týká, a název a funkci
orgánu, který vyšetřování, stíhání nebo soudní řízení vede; c) shrnutí relevantních skutečností, výjimkou
jsou žádosti pro účely doručení soudních písemností; d) popis pomoci, o kterou se žádá, a podrobnosti o
konkrétním postupu, jehož dodržení si dožadující strana přeje; e) je-li to možné, totožnost, polohu a státní
příslušnost jakékoli dotčené osoby; f) účel, pro který se o důkazy,
informace či kroky žádá; a g) ustanovení vnitrostátních právních
předpisů, která jsou pro trestný čin a jeho postih relevantní. 9. Dožádaná strana může požádat o dodatečné
informace, pokud se to ukáže jako nezbytné pro vyřízení žádosti v souladu
s jejími vnitrostátními právními předpisy nebo pokud to může usnadnit
vyřízení žádosti. 10. Žádost se vyřídí v souladu s vnitrostátními
právními předpisy dožádané strany, a je-li to možné, s postupy
upřesněnými v žádosti v míře, v níž to neodporuje
vnitrostátním právním předpisům dožádané strany. 11. Bez předchozího souhlasu dožádané strany
dožadující strana nepředá ani nepoužije informace či důkazy
poskytnuté dožádanou stranou pro jiná vyšetřování, stíhání nebo soudní
řízení než ta, která byla uvedena v žádosti. Nic v tomto odstavci nebrání dožadující straně, aby ve svém
řízení zveřejnila informace nebo důkazy, které obviněnou
osobu zprošťují viny. V takovém
případě dožadující strana před zveřejněním
uvědomí dožádanou stranu, a je-li o to požádána, konzultuje v této
věci dožádanou stranu. Pokud
není možné – ve výjimečném případě – dožádanou stranu
uvědomit předem, dožadující strana ji o zveřejnění takových
informací informuje bez zbytečného prodlení. 12. Dožadující strana může od dožádané strany
požadovat, aby tuto skutečnost a obsah žádosti vedla jako
důvěrnou a odhalila je pouze v rozsahu nezbytném k vyřízení
žádosti. Pokud dožádaná strana
nemůže požadavek na důvěrnost splnit, ihned o tom informuje
dožadující stranu. 13. Kdykoli je to možné, a v souladu se základními zásadami
vnitrostátních právních předpisů v případě, že se osoba
nachází na území smluvní strany a musí být soudními orgány jiné strany
vyslechnuta jako svědek nebo odborník, může první strana na žádost
druhé strany povolit, aby k výslechu došlo prostřednictvím
videokonference, jestliže není možné nebo žádoucí, aby se dotčená osoba
osobně dostavila na území dožadující strany. Strany se mohou dohodnout, že jednání povede soudní orgán
dožadující strany a že se jej zúčastní soudní orgán strany dožádané. 14. Vzájemnou právní pomoc lze odmítnout: a) pokud žádost není podána v souladu s tímto
článkem; b) pokud se dožádaná strana domnívá, že
vyřízením žádosti pravděpodobně bude dotčena její
svrchovanost, bezpečnost, veřejný pořádek či jiné
důležité zájmy; c) pokud vnitrostátní právní předpisy
orgánům dožádané strany zakazují provést požadované kroky v souvislosti s
jakýmkoli obdobným porušením právních předpisů, bylo-li
předmětem vyšetřování, stíhání nebo soudního řízení v rámci
jejich vlastní jurisdikce; d) pokud se žádost týká trestného činu, u
nějž je maximální sankce u dožádané strany nižší než dva roky
věznění či jiné formy odnětí svobody, nebo pokud by podle
úsudku dožádané strany poskytnutí pomoci zatížilo její zdroje
neúměrně vzhledem k závažnosti trestného činu; nebo e) pokud by vyřízení žádosti bylo v rozporu s
právním systémem dožádané strany týkajícím se vzájemné právní pomoci. 15. Uvedou se
důvody odmítnutí vzájemné právní pomoci. 16. Smluvní strana neodmítne poskytnout vzájemnou právní
pomoc podle tohoto článku z důvodu bankovního tajemství. 17. Smluvní strany nesmějí
odmítnout žádost o vzájemnou právní pomoc pouze proto, že se má za to, že
trestný čin souvisí také s daňovými záležitostmi. 18. Smluvní
strany mohou odmítnout poskytnout vzájemnou právní pomoc podle tohoto
článku z důvodu neexistence oboustranné trestnosti. Považuje-li to za
vhodné, může však dožádaná strana poskytnout pomoc v rozsahu, o němž
rozhodne na základě vlastního uvážení, bez ohledu na to, zda jednání
představuje trestný čin podle vnitrostátních právních
předpisů dožádané strany. 19. Dožádaná strana vyřídí žádost o vzájemnou právní
pomoc co nejdříve a v plném rozsahu zohlední veškeré lhůty navržené
dožadující stranou, které jsou odůvodněné, a to pokud možno v
žádosti. Dožádaná strana odpoví na
rozumné žádosti dožadující strany ohledně pokroku při vyřizování
žádosti. Dožadující strana
neprodleně informuje dožádanou stranu, pokud již není pomoc, o kterou se
žádá, dále potřeba. 20. Vzájemnou právní pomoc může
dožádaná strana odložit, pokud její poskytnutí zasahuje do probíhajícího
vyšetřování, stíhání nebo soudního řízení. 21. Před odmítnutím žádosti podle odstavce 14 nebo
odložením jejího vyřízení podle odstavce 20 povede dožádaná strana
konzultace s dožadující stranou a strany zváží, zda lze pomoc poskytnout za
podmínek, které považuje za nezbytné. Pokud
dožadující strana pomoc za těchto podmínek přijme, dané podmínky
dodrží. 22. Běžné náklady spojené s vyřízením žádosti
nese dožádaná strana, pokud se dotčené strany nedohodnou jinak. Pokud jsou či budou ke splnění
žádosti požadovány výdaje podstatné či mimořádné povahy, smluvní
strany povedou konzultace, aby určily podmínky, za nichž bude žádost
vyřízena, jakož i způsob hrazení nákladů. 23. V případě žádosti dožádaná strana: a) poskytne dožadující straně kopie státních
záznamů, dokumentů nebo informací, které má v držení a které jsou
podle jejích vnitrostátních právních předpisů k dispozici široké
veřejnosti; a b) může dle vlastního uvážení poskytnout
dožadující straně za podmínek, které považuje za vhodné, úplné či
částečné kopie státních záznamů, dokumentů nebo informací,
které má v držení a které podle jejích vnitrostátních právních
předpisů nejsou k dispozici široké veřejnosti. 24. Je-li to nutné, smluvní
strany zváží možnost uzavření dvoustranných či vícestranných dohod
nebo ujednání, které by se použily pro účely ustanovení tohoto
článku, dodávaly těmto ustanovením praktický účinek nebo je
posilovaly. Článek 30 Vydávání 1. Tento článek se
vztahuje na trestné činy stanovené v souladu s článkem 14 tohoto
protokolu v těchto případech: a) osoba, na kterou se vztahuje žádost o vydání,
se nachází na území dožádané strany; b) trestný čin, jenž je příčinou
žádosti o vydání, je postižitelný podle vnitrostátních právních
předpisů jak dožadující, tak dožádané strany; a c) trestný čin je postižitelný maximální
dobou věznění či jiných forem odnětí svobody v délce
alespoň čtyř let nebo přísnějším trestem či
kratší dobou, pokud se na tom dotčené strany dohodnou na základě
dvoustranných a vícestranných smluv či jiných mezinárodních dohod. 2. Má se za to, že každý trestný čin, na
který se vztahuje tento článek, je začleněn do všech smluv o
vydávání mezi stranami jako trestný čin, který je důvodem k vydání
osoby. Smluvní strany se zavazují,
že takovéto trestné činy zahrnou jako trestné činy, které jsou
důvodem k vydání osoby, do každé smlouvy o vydávání, kterou spolu
uzavřou. 3. Pokud
smluvní strana, která podmíní vydání existencí smlouvy, obdrží žádost o vydání
od jiné strany, se kterou smlouvu o vydávání neuzavřela, může tento
protokol považovat za právní základ pro vydání za jakýkoli trestný čin, na
který se vztahuje tento článek. 4. Smluvní strany, které vydání nepodmíní
existencí smlouvy, uznávají, že trestné činy, na které se vztahuje tento
článek, jsou ve vzájemném vztahu důvodem k vydání osoby. 5. Vydání podléhá podmínkám stanoveným
vnitrostátními právními předpisy dožádané strany nebo použitelným smlouvám
o vydávání, a to mimo jiné včetně podmínek týkajících se požadavku na
minimální sankci pro vydávání a důvodů, na jejichž základě
může dožádaná strana vydání odmítnout. 6. Smluvní strany se v souladu se svými
vnitrostátními právními předpisy snaží urychlit postupy vydání a
zjednodušit důkazní požadavky, které s těmito postupy souvisejí, a to
u všech trestných činů, na které se vztahuje tento článek. 7. Pokud smluvní strana, na jejímž území se
nachází domnělý pachatel, tuto osobu za trestný čin, na který se
vztahuje tento článek, nevydá pouze proto, že je tato osoba jejím státním
příslušníkem, je na žádost strany, která usiluje o vydání, povinna předat
případ bez zbytečného prodlení svým příslušným orgánům za
účelem stíhání. Tyto orgány
přijmou rozhodnutí a vedou řízení stejným způsobem jako v
případě jakéhokoli jiného trestného činu obdobné povahy, a to
podle vnitrostátních právních předpisů dané strany. Dotčené smluvní strany spolupracují,
a to zejména pokud jde o procesní a důkazní hlediska, aby zaručily
účinnost takového stíhání. 8. Kdykoli je smluvní straně podle jejích
vnitrostátních právních předpisů povoleno vydat či jiným
způsobem předat některého z jejích státních příslušníků
pouze pod podmínkou, že daná osoba bude této straně vrácena k výkonu
trestu uloženého na základě soudu nebo řízení, pro které bylo o
vydání či předání této osoby žádáno, a tato strana a strana, která o
vydání osoby žádá, s touto možností a dalšími podmínkami, které považují za
vhodné, souhlasí, je takovéto podmíněné vydání či předání osoby
dostačující, aby byl splněn závazek stanovený v odstavci 7. 9. Pokud je vydání, o které se žádá pro účely výkonu
trestu, odmítnuto, protože osoba, o jejíž vydání se žádá, je státním
příslušníkem dožádané strany, dožádaná strana v případě, že to
povolují její vnitrostátní právní předpisy, v souladu s požadavky
těchto předpisů na základě žádosti dožadující strany zváží
výkon trestu nebo zbylé části trestu uloženého podle vnitrostátních
právních předpisů dožadující strany. 10. Každé osobě, jež je zapojena do řízení
vedeného v souvislosti s jakýmkoli trestným činem, na který se vztahuje
tento článek, bude zaručeno spravedlivé zacházení ve všech fázích
řízení a bude mít rovněž všechna práva a záruky zajištěné
vnitrostátními právními předpisy strany na území, na kterém se daná osoba
nachází. 11. Nic v tomto
protokolu nelze vykládat jako uložení závazku vydat určitou osobu, pokud
má dožádaná strana závažné důvody domnívat se, že žádost byla vznesena za
účelem stíhání nebo potrestání osoby na základě jejího pohlaví, rasy,
náboženského vyznání, národnosti, etnického původu nebo politického názoru
nebo že by vyhovění žádosti způsobilo z některého z těchto
důvodů újmu v postavení dané osoby. 12. Smluvní strany nesmějí odmítnout žádost o vydání
pouze proto, že se má za to, že trestný čin souvisí také s daňovými
záležitostmi. 13. Předtím, než dožádaná strana odmítne osobu vydat,
povede ve vhodných případech konzultace s dožadující stranou, aby jí
poskytla dostatečnou příležitost k vyjádření stanovisek a aby jí
poskytla informace související se vznesenými obviněním. 14. Smluvní strany se snaží uzavřít dvoustranné
či vícestranné dohody či ujednání za účelem provedení či
zvýšení účinnosti vydání. Pokud
jsou strany vázány již existující smlouvou nebo mezivládní dohodou, použijí se
odpovídající ustanovení takové smlouvy nebo mezivládní dohody, pokud se strany
nedohodnou, že místo nich použijí odstavce 1 až 13. Článek 31 Opatření
k zaručení vydání 1. V souladu se
svými vnitrostátními právními předpisy a smlouvami o vydávání může
dožádaná strana poté, co se přesvědčí, že to vyžadují naléhavé
okolnosti, a na žádost dožadující strany vzít osobu, o jejíž vydání se žádá a
která se nachází na území strany, do vazby nebo přijmout jiná vhodná
opatření, aby zaručila její přítomnost při řízení o
vydání. 2. Opatření přijatá v souladu s odstavcem 1 se v
souladu s vnitrostátními právními předpisy ve vhodných případech a
bez prodlení oznámí dožadující straně. 3. Každá osoba, jíž se týkají
opatření přijímaná podle odstavce 1, má nárok na: a) komunikaci s nejbližším příslušným zástupcem státu,
jehož je státním příslušníkem, nebo, je-li bez státní příslušnosti,
zástupcem státu, na jehož území má tato osoba obvyklé bydliště, a to
neprodleně; a b) na to, aby ji zástupce uvedeného státu navštívil. ČÁST VI:
PODÁVÁNÍ ZPRÁV Článek 32 Podávání zpráv a
výměna informací 1. Každá smluvní strana překládá prostřednictvím
sekretariátu Úmluvy zasedání smluvních stran pravidelné zprávy o provádění
tohoto protokolu. 2. Formát a obsah těchto zpráv určí zasedání
smluvních stran. Tyto zprávy jsou
součástí nástroje Rámcové úmluvy WHO o kontrole tabáku pro pravidelné
podávání zpráv. 3. Obsah pravidelných zpráv uvedených v odstavci 1 se
určí mimo jiné s ohledem na: a) informace o legislativních, výkonných,
správních či jiných opatření přijatých za účelem provedení
tohoto protokolu; b) případné informace o omezeních či
překážkách, jimž smluvní strany při provádění tohoto protokolu čelí,
a o opatřeních přijatých k jejich překonání; c) případné informace o poskytnuté či
obdržené finanční a technické pomoci nebo o finanční a technické
pomoci, o kterou bylo požádáno, na činnosti související s bojem proti
nezákonnému obchodu s tabákovými výrobky; a d) informace vymezené v článku 20. V
případech, kdy jsou již relevantní údaje shromažďovány v rámci
mechanismu pro podávání zpráv Konference
smluvních stran, zasedání smluvních stran toto úsilí nezdvojuje. 4. Zasedání smluvních stran podle článků 33 a 36
zváží ujednání, jimiž by bylo možné pomoci smluvním stranám z řad
rozvojových zemí a zemí s tranzitivními ekonomikami při plnění
závazků podle tohoto článku, jestliže o to tyto strany požádají. 5. Vykazování informací podle uvedených článků
podléhá vnitrostátním právním předpisům o důvěrnosti a
soukromí. Smluvní strany na
základě vzájemné dohody chrání všechny důvěrné informace, které
vykazují nebo které si vyměňují. ČÁST VII:
INSTITUCIONÁLNÍ USPOŘÁDÁNÍ A FINANČNÍ ZDROJE Článek 33 Zasedání smluvních
stran 1. Ustavuje se zasedání smluvních stran. Jeho první schůzi svolá sekretariát
Úmluvy poté, co tento protokol vstoupí v platnost, a to
bezprostředně před následující řádnou schůzí
Konference stran nebo bezprostředně po ní. 2. Sekretariát Úmluvy poté svolává řádná zasedání
smluvních stran bezprostředně před řádnou schůzí
Konference stran nebo po ní. 3. Mimořádné schůze zasedání smluvních stran se
konají, považuje-li to zasedání smluvních stran za nezbytné nebo na písemnou
žádost kterékoli ze stran, pokud tuto žádost do šesti měsíců poté, co
ji sekretariát Úmluvy oznámí všem stranám, podpoří alespoň jedna
třetina smluvních stran. 4. Na zasedání smluvních stran se obdobně vztahuje
jednací řád a finanční pravidla Konference stran Rámcové úmluvy WHO o
kontrole tabáku, pokud zasedání smluvních stran nerozhodne jinak. 5.
Zasedání smluvních stran průběžně přezkoumává
provádění tohoto protokolu a přijímá rozhodnutí nezbytná k
prosazování jeho účinného provádění. 6. Zasedání smluvních stran rozhodne o rozsahu a mechanismu
dobrovolných stanovených příspěvků stran protokolu na fungování
tohoto protokolu, jakož i dalších případných zdrojů pro jeho
provádění. 7. Na každé řádné schůzi přijme zasedání
smluvních stran na základě konsenzu rozpočet a pracovní plán pro
finanční období do příští řádné schůze a tento
rozpočet a pracovní plán bude jasně odlišen od rozpočtu a
pracovního plánu Rámcové úmluvy WHO o kontrole tabáku. Článek 34 Sekretariát 1. Sekretariát Úmluvy je sekretariátem tohoto protokolu. 2. Sekretariát Úmluvy má v úloze sekretariátu protokolu
tyto funkce: a) organizuje schůze zasedání smluvních stran
a přidružených subjektů, jakož i pracovních skupin a jiných
subjektů zřízených zasedáním smluvních stran a poskytuje jim
požadované služby; b) podle potřeby přijímá, analyzuje,
předává a poskytuje dotčeným stranám a zasedání smluvních stran
zpětnou vazbu ke zprávám, které obdržel podle tohoto protokolu, a
usnadňuje výměnu informací mezi stranami; c) smluvním stranám, zejména stranám z řad
rozvojových zemí a stranám s tranzitivními ekonomikami poskytuje na žádost
podporu při kompilování, sdělování a výměně informací
požadovaných v souladu s ustanoveními tohoto protokolu a pomoc při
identifikaci dostupných zdrojů s cílem usnadnit plnění závazků
podle tohoto protokolu; d) připravuje zprávy o svých činnostech
podle tohoto protokolu v souladu s pokyny zasedání smluvních stran a tyto
zprávy překládá zasedání smluvních stran; e) zaručuje podle pokynů zasedání
smluvních stran nezbytnou koordinaci s příslušnými mezinárodními a
regionálními mezivládními organizacemi a jinými subjekty; f) podle pokynů zasedání smluvních stran
uzavírá správní nebo smluvní ujednání nezbytná pro účinný výkon funkcí
sekretariátu tohoto protokolu; g) přijímá a přezkoumává žádosti podané
mezivládními a nevládními organizacemi, které chtějí získat akreditaci
jako pozorovatelé na zasedání smluvních stran, a zároveň
zaručuje, že nejsou ve spojení s tabákovým průmyslem, a
předkládá přezkoumané žádosti ke zvážení zasedání smluvních stran; a h) vykonává ostatní funkce sekretariátu stanovené
v tomto protokolu a další funkce, které mu může určit zasedání
smluvních stran. Článek 35 Vztahy mezi zasedáním
smluvních stran a mezivládními organizacemi Za účelem zajištění technické a finanční
spolupráce pro dosažení cíle tohoto protokolu může zasedání smluvních
stran požádat o spolupráci příslušné mezinárodní a regionální mezivládní
organizace, včetně finančních a rozvojových institucí. Článek 36 Finanční zdroje 1. Smluvní strany uznávají význam finančních
zdrojů pro dosažení cílů tohoto protokolu a také význam
článku 26 Rámcové úmluvy WHO o kontrole tabáku pro dosažení cílů
Úmluvy. 2. Každá strana poskytuje finanční podporu pro své
vnitrostátní činnosti, jejichž cílem je dosáhnout cíle tohoto protokolu, a
to v souladu se svými vnitrostátními plány, prioritami a programy. 3. Strany případně prosazují využití
dvoustranných, regionálních, subregionálních a jiných vícestranných kanálů
pro poskytování finančních prostředků na posílení kapacity stran
z řad rozvojových zemí a stran s tranzitivními ekonomikami, aby bylo
dosaženo cílů tohoto protokolu. 4. Aniž je dotčen článek 18, smluvní strany jsou
vybízeny k tomu, aby v souladu s vnitrostátními právními předpisy a
politikami ve vhodných případech využívaly zabavené výnosy z nezákonného
obchodu s tabákem, tabákovými výrobky a výrobním zařízením k dosažení
cílů stanovených v tomto protokolu. 5. Smluvní strany zastoupené v příslušných
regionálních a mezinárodních mezivládních organizacích a finančních a
rozvojových institucích tyto subjekty podporují v tom, aby poskytovaly
finanční pomoc stranám z řad rozvojových zemí a stranám
s tranzitivními ekonomikami, a pomohly jim tak při plnění
závazků podle tohoto protokolu, aniž by tím byla omezena práva na
zastoupení v těchto organizacích. 6. Smluvní strany souhlasí: a) že s cílem pomoci smluvním stranám
při plnění jejich závazků podle tohoto protokolu by měly
být mobilizovány a využity všechny relevantní potenciální a stávající
zdroje, které jsou dostupné pro činnosti týkající se cíle tohoto
protokolu, a to ve prospěch všech smluvních stran, zejména stran z
řad rozvojových zemí a stran s tranzitivními ekonomikami; a b) aby sekretariát Úmluvy poskytoval stranám z
řad rozvojových zemí a stranám s tranzitivními ekonomikami na jejich
žádost poradenství v otázkách dostupných zdrojů financování, aby jim
usnadnil plnění jejich závazků podle tohoto protokolu. 7. Smluvní strany mohou od tabákového průmyslu
vyžadovat, aby nesl veškeré náklady spojené se závazky určité strany
ohledně dosažení cílů tohoto protokolu, a to v souladu s čl. 5
odst. 3 Rámcové úmluvy WHO o kontrole tabáku. 8. S výhradou svých vnitrostátních právních
předpisů se smluvní strany snaží dosáhnout soběstačného
financování k provádění tohoto protokolu, a to rovněž pomocí
výběru daní a jiných forem poplatků za tabákové výrobky. ČÁST
VIII: UROVNÁVÁNÍ SPORŮ Článek 37 Urovnávání sporů Urovnávání sporů, k nimž mezi stranami dojde v
souvislosti s výkladem nebo uplatňováním tohoto protokolu, je upraveno
článkem 27 Rámcové úmluvy WHO o kontrole tabáku. ČÁST IX:
VÝVOJ PROTOKOLU Článek 38 Změny tohoto
protokolu 1. Kterákoli ze stran může navrhnout změny tohoto
protokolu. 2. Změny tohoto protokolu zvažuje a přijímá
zasedání smluvních stran. Znění
navržených změn tohoto protokolu sdělí stranám sekretariát Úmluvy
alespoň šest měsíců před schůzí, na které má být podle
návrhu změna přijata. Sekretariát Úmluvy rovněž sdělí
navržené změny signatářům tohoto protokolu a pro informaci také
depozitáři. 3. Strany učiní vše, co je v jejich možnostech, aby na
základě konsenzu dosáhly dohody o každé navržené změně
tohoto protokolu. Jestliže bylo veškeré úsilí o dosažení konsenzu
vyčerpáno a dohody nebylo dosaženo, změna se v krajním
případě přijme tříčtvrtinovou většinou hlasů
přítomných a hlasujících stran. Pro
účely tohoto článku se „stranami přítomnými a hlasujícími“
rozumějí strany, které jsou přítomné a odevzdaly souhlasný nebo
nesouhlasný hlas. Každou přijatou
změnu sdělí sekretariát Úmluvy depozitáři a ten ji rozešle všem
stranám ke schválení. 4. Listiny o
schválení změny se uloží u depozitáře. Změna přijatá v
souladu s odstavcem 3 vstoupí v platnost pro smluvní strany, které ji
přijaly, devadesátým dnem po dni, kdy depozitář obdržel listiny o
schválení alespoň dvěma třetinami smluvních stran tohoto protokolu. 5. Změna vstoupí v platnost pro
kteroukoli další smluvní stranu devadesátým dnem po dni, kdy tato strana uloží
listiny o jejím schválení u depozitáře. Článek 39 Přijetí a
změna příloh tohoto protokolu 1. Kterákoli strana může předložit návrh
přílohy tohoto protokolu a může navrhnout změny příloh
tohoto protokolu. 2. Přílohy se omezí na seznamy, formuláře a další
popisné materiály týkající se procesních, vědeckých, technických nebo
správních záležitostí. 3. Přílohy
tohoto protokolu a jejich změny se navrhují, přijímají a vstupují v
platnost postupem podle článku 38. ČÁST X:
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ Článek 40 Výhrady K tomuto protokolu nemohou být učiněny žádné
výhrady. Článek 41 Odstoupení 1. Smluvní strana může od tohoto protokolu odstoupit písemným oznámením depozitáři kdykoli po uplynutí dvou
let ode dne, kdy pro ni tento protokol vstoupil v platnost. 2. Každé takové
odstoupení nabude účinku po uplynutí jednoho roku ode dne, kdy
depozitář obdržel oznámení o odstoupení, nebo případně k
pozdějšímu datu uvedenému v tomto oznámení. 3. Má se za to, že každá smluvní strana, která odstoupí od
Rámcové úmluvy WHO o kontrole tabáku, odstoupila také od tohoto protokolu, a to
s účinkem ode dne, kdy odstoupila od Rámcové úmluvy WHO o kontrole tabáku. Článek 42 Hlasovací právo 1. S výjimkou ustanovení odstavce 2 má každá smluvní strana
tohoto protokolu jeden hlas. 2. Regionální organizace pro hospodářskou integraci
uplatňují své hlasovací právo v záležitostech spadajících do jejich
pravomoci počtem hlasů, který se rovná počtu jejich
členských států, které jsou smluvními stranami tohoto protokolu. Tyto organizace nesmějí
uplatňovat své hlasovací právo, jestliže toto právo uplatňuje
kterýkoli z jejich členských států, a naopak. Článek 43 Podpis Tento protokol je otevřen k podpisu všem stranám
Rámcové úmluvy WHO o kontrole tabáku v sídle Světové zdravotnické
organizace v Ženevě od 10. do 11. ledna 2013 a poté v sídle Organizace
spojených národů v New Yorku do 9. ledna 2014. Článek 44 Ratifikace,
přijetí, schválení, formální potvrzení nebo přistoupení 1. Tento protokol podléhá ratifikaci, přijetí,
schválení nebo přistoupení v případě států
a formálnímu potvrzení nebo přistoupení v případě
regionálních organizací pro hospodářskou integraci, které jsou stranou
Rámcové úmluvy WHO o kontrole tabáku. K
přistoupení bude otevřen dnem, který následuje po dni, kdy je
protokol uzavřen k podpisu. Ratifikační
listiny, doklady o přijetí, schválení, formálním potvrzení nebo o
přistoupení se ukládají u depozitáře. 2.
Jakákoli regionální organizace pro hospodářskou integraci, která se stane
stranou, aniž by se stranou stal některý z jejích členských
států, je vázána všemi závazky podle tohoto protokolu. V případě organizací, v níž je
smluvní stranou protokolu jeden nebo více členských států, rozhodnou
organizace a její členské státy o tom, kdo je v které oblasti
odpovědný za plnění závazků podle tohoto protokolu. V takových případech organizace a
členské státy nejsou oprávněny uplatňovat práva podle tohoto
protokolu souběžně. 3. Regionální organizace pro hospodářskou integraci
uvedou ve svých listinách týkajících se formálního potvrzení nebo v listinách o
přistoupení, jaký rozsah mají jejich pravomoci s ohledem na
záležitosti upravené tímto protokolem. Tyto
organizace také informují depozitáře o jakékoli podstatné změně
v rozsahu jejich pravomocí a depozitář následně informuje smluvní
strany. Článek 45 Vstup v platnost 1. Tento protokol vstoupí v platnost devadesátým dnem po
dni uložení čtyřicáté ratifikační listiny, listiny o
přijetí, schválení, formálním potvrzení nebo přistoupení u
depozitáře. 2. Pro každou stranu Rámcové úmluvy WHO o kontrole tabáku,
která ratifikuje, přijme nebo schválí nebo formálně potvrdí tento
protokol nebo k němu přistoupí po splnění podmínek pro vstup v
platnost stanovených v odstavci 1, vstoupí tento protokol v platnost
devadesátým dnem po dni uložení jejích ratifikačních listin, listin o
přijetí, schválení, přistoupení nebo o formálním potvrzení. 3. Pro účely tohoto článku se žádná listina
uložená regionální organizací pro hospodářskou integraci nepovažuje za
dodatečnou k těm, které uložily členské státy této organizace. Článek 46 Depozitář Depozitářem tohoto protokolu je generální tajemník
OSN. Článek 47 Platná znění Originál tohoto protokolu, jehož znění v arabském, čínském,
anglickém, francouzském, ruském a španělském jazyce mají stejnou platnost,
se uloží u generálního tajemníka OSN. [1] Úř. věst. L 312, 15.6.2004, s. 8. [2] Úř. věst. L 172,
5.7.2001, s. 1. [3] Úř. věst. L 190, 18.7.2002, s. 1. [4] Úř. věst. L 196, 2.8.2003,
s. 45. [5] Úř. věst. L 328,
2.11.2006, s. 59. [6] Akt Rady 2000/C 197/01 ze dne
29. května 2000, kterým se v souladu s článkem 34
Smlouvy o Evropské unii vypracovává Úmluva o vzájemné pomoci
v trestních věcech mezi členskými státy Evropské unie, Úř.
věst. C 197, 12.7.2000, s. 1. [7] Úř. věst. L 323,
10.7.2009, s. 20. [8] Úř. věst. C 24,
23.1.1998, s. 1. [9] Úř. věst. L 386,
29.12.2006, s. 89. [10] Úř. věst. L 312,
15.6.2004, s. 8. [11] Pro tento účel mohou smluvní
strany případně uvést odkaz na harmonizovaný systém popisu
a číselného označování zboží Světové celní organizace. [12] „Vnitrostátní“ nebo „domácí“
může případně odkazovat i na „regionální organizace pro
hospodářskou integraci“. [13] Bezpečná výměna informací
mezi smluvními stranami je odolná vůči zachycení a ovlivňování
(falšování). Jinými slovy, informace,
které si dvě strany vyměňují, nemůže číst ani
měnit žádná třetí strana.