This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 52012DC0068
REPORT FROM THE COMMISSION Alert Mechanism Report
ZPRÁVA KOMISE Zpráva mechanismu varování
ZPRÁVA KOMISE Zpráva mechanismu varování
/* COM/2012/068 final */
ZPRÁVA KOMISE Zpráva mechanismu varování /* COM/2012/068 final */
1. Úvod Nová etapa rozšiřující a
prohlubující správu ekonomických záležitostí v hospodářské a měnové unii Během
posledního desetiletí se nakumulovaly výrazné a přetrvávající makroekonomické
nerovnováhy, které se odráží ve vysokých a přetrvávajících vnějších schodcích a
přebytcích, trvající ztrátě konkurenceschopnosti, narůstání zadluženosti a
bublin na trhu s nemovitostmi a které byly jednou z hlavních příčin
současné hospodářské krize. Způsobily
nejen makroekonomické problémy v dotčených členských státech, ale měly také
závažné vedlejší účinky, které zesilují hrozby, s nimiž se potýká eurozóna. Tato
zpráva mechanismu varování představuje první krok související s prováděním
nového postupu dohledu pro prevenci a nápravu makroekonomických nerovnováh (dále
jen „postup při makroekonomické nerovnováze“). Tato zpráva obsahuje i konečnou strukturu srovnávacího přehledu
ukazatelů (uvedenou v tabulce 1 a části 2). V rámci postupu při makroekonomické nerovnováze je dohled pro prevenci
a nápravu makroekonomických nerovnováh novým nástrojem posíleného rámce správy
ekonomických záležitostí v EU. Zesílený
dohled byl přijat v rámci tzv. balíčku „šesti právních aktů“ týkajících se
správy ekonomických záležitostí, který mimo jiné rovněž stanoví významné
posílení dohledu nad fiskálními politikami. Dohled nad makroekonomickými nerovnováhami tvoří v postupu při
makroekonomické nerovnováze jedno z opatření v rámci „evropského
semestru“, který uceleně sleduje problémy hospodářské politiky, jimž Unie čelí
při zajišťování fiskální udržitelnosti, konkurenceschopnosti, stability
finančního trhu a ekonomického růstu, a odhaduje jejich další vývoj. Úloha a působnost
zprávy mechanismu varování Úlohou
zprávy mechanismu varování je sloužit jako počáteční nástroj kontroly, pomocí
kterého Komise určí členské státy, o nichž se domnívá, že jejich směřování
vyžaduje další hlubší analýzu s cílem zjistit, zda nedochází k nerovnováhám[1] nebo nehrozí jejich vznik. Je třeba zdůraznit, že v následných hloubkových
studiích jsou podrobně analyzovány příčiny zaznamenaného vývoje s cílem určit
povahu nerovnováh. Pouze na základě
takové hloubkové analýzy a pokud to bude vhodné, navrhne Komise doporučení
politiky, buď v rámci preventivní nebo nápravné části postupu. Hloubkové studie a návrhy doporučení budou
součástí evropského semestru. Potřeba
další analýzy vychází z posouzení srovnávacího přehledu ukazatelů stanoveného
Komisí po konzultaci s Radou, Evropským parlamentem a Evropskou radou pro
systémová rizika (viz část 2 a tabulky 1 a 2 níže)[2]. Je třeba zdůraznit, že ukazatele srovnávacího přehledu nejsou vykládány
mechanicky. Země jsou posuzovány na
základě průběžného vývoje ukazatelů, jakož i s ohledem na nejnovější vývoj a
výhled. Kromě toho posuzování bere
v úvahu kombinaci dalších relevantních informací. Komise rovněž věnuje zvláštní pozornost širšímu souboru ukazatelů (viz
část 2, tabulka 3), které Rada a Evropský parlament považují za obzvláště
důležité při vyvozování ekonomických závěrů ze srovnávacího přehledu. Část 2
představuje strukturu srovnávacího přehledu mechanismu varování. Část 3 uvádí horizontální a tematické závěry k
dané situaci založené na závěrech ze srovnávacího přehledu. Část 4 obsahuje analýzu jednotlivých zemí, která
vychází ze srovnávacího přehledu. Část
5 shrnuje hlavní zjištění a závěry. Tabulka 1: Ukazatele srovnávacího přehledu a orientační prahové hodnoty (*) || Nerovnováhy vůči zahraničí a konkurenceschopnost || Nerovnováhy v domácí ekonomice Ukazatel || Tříletý průměr salda běžného účtu jako % HDP || Čistá investiční pozice vůči zahraničí jako % HDP || Změna reálného efektivního směnného kurzu očištěná od inflace pomocí HISC v poměru k 35 vyspělým zemím v % a) || Změna (pětiletá) podílu na vývozu v % || Změna (tříletá) nominálních jednotkových nákladů práce v % b) || Meziroční změna cen nemovitostí očištěná o inflaci v % c) || Tok úvěrů v soukromém sektoru jako % HDP d), e) || Dluh soukromého sektoru jako % HDP d), e) || Veřejný dluh jako % HDP f) || Tříletý průměr míry nezaměstnanosti Zdroj údajů || Statistika platební bilance, EUROSTAT. || Statistika platební bilance, EUROSTAT. || Databáze ukazatelů týkajících se cenové a nákladové konkurenceschopnosti, GŘ ECFIN. || Statistika platební bilance, EUROSTAT. || EUROSTAT || Harmonizovaný index cen nemovitostí, EUROSTAT, doplněný údaji ECB, OECD a Banky pro mezinárodní platby. || EUROSTAT pro roční údaje a čtvrtletní účty podle sektorů, ECB pro údaje za čtvrtletí. || EUROSTAT pro roční údaje a čtvrtletní účty podle sektorů, ECB pro údaje za čtvrtletí. || EUROSTAT (Postup při nadměrném schodku – definice podle Smlouvy). || EUROSTAT Orientační prahové hodnoty || +6/-4 % || -35 % spodní kvartil || +/-5 % pro eurozónu a +/- 11 % pro země mimo eurozónu spodní a horní kvartil eurozóna -/+ standardní odchylka eurozóny || -6 % spodní kvartil || + 9 % pro eurozónu a + 12 % pro země mimo eurozónu horní kvartil eurozóna + 3 procentní body || +6 % horní kvartil || +15 % horní kvartil || 160 % horní kvartil || +60 % || +10 % Období pro výpočet prahových hodnot || 1970–2007 || První dostupný rok (polovina devadesátých let–2007) || 1995–2007 || 1995–2007 || 1995–2007 || || 1995–2007 || 1994–2007 || || 1994–2007 Některé další ukazatele k použití v ekonomických závěrech || Čisté úvěry/zápůjčky vůči zbytku světa (kapitálový účet + zůstatky na běžných účtech v % HDP) || Čistý zahraniční dluh jako % HDP || Reálný efektivní směnný kurz vůči zbytku eurozóny || Podíl na vývozu založený na objemu zboží; produktivita práce; trend růstu SPVF || Nominální jednotkové náklady práce (změny během 1 roku, 5, 10 let); účinné jednotkové náklady práce vůči zbytku eurozóny; ostatní opatření produktivity || Reálné ceny nemovitostí (změny během 3 let); nominální ceny nemovitostí (změny během jednoho roku a tří let); bytová výstavba || Ukazatel změny finančních závazků nekonsolidovaného finančního sektoru a poměr dluhu k vlastnímu kapitálu || Dluh soukromého sektoru na základě konsolidovaných údajů || || Poznámky: a) Pro obchodní partnery EU je použit HISC,
zatímco u obchodních partnerů mimo EU je ukazatel očištěn od inflace pomocí
ISC, který vychází z podobné metodiky jako HISC; b) index
poměru nominální kompenzace na jednoho zaměstnance k reálnému HDP na
zaměstnance; c) změny v cenách nemovitostí v poměru ke k spotřebě
očištěné od inflace, EUROSTAT; d) soukromý sektor je definován jako nefinanční
podniky, domácnosti a neziskové instituce sloužící domácnostem; e)
součet úvěrů a cenných papírů jiných než akcie, na
základě nekonsolidovaných údajů o
závazcích; f) udržitelnost veřejných financí nebude
posuzována v rámci postupu při makroekonomické nerovnováze vzhledem k tomu, že
tato otázka je již řešena v Paktu o stabilitě a růstu. Tento
ukazatel však je součástí srovnávacího přehledu, protože veřejný dluh přispívá
k celkové zadluženosti, a tedy i celkové zranitelnosti země. (*)
Do konce roku 2012 se předpokládá vytvoření obecnějšího ukazatele, který se
bude týkat bankovního/finančního sektoru. Tabulka 2: Srovnávací přehled postupu při
makroekonomické nerovnováze za rok 2010 || Nerovnováhy vůči zahraničí a konkurenceschopnost || Nerovnováhy v domácí ekonomice Rok 2010 || Tříletý průměr salda běžného účtu jako % HDP || Čistá investiční pozice vůči zahraničí jako % HDP || Změna (tříletá) reálného efektivního směnného kurzu očištěná od inflace pomocí HISC v % || Změna (pětiletá) podílu na vývozu v % || Změna (tříletá) nominálních jednotkových nákladů práce v % || Meziroční změna cen nemovitostí očištěná o inflaci v % || Tok úvěrů v soukromém sektoru jako % HDP || Dluh soukromého sektoru jako % HDP || Veřejný dluh jako % HDP || Tříletý průměr nezaměstnanosti Prahové hodnoty || -4/+6 % || -35 % || ±5 % a ±11 % || -6 % || +9 % a +12 % || +6 % || 15 % || 160 % || 60 % || 10 % BE || -0,6 || 77,8 || 1,3 || -15,4 || 8,5 || 0,4 || 13,1 || 233 || 96 || 7,7 BG || -11,1 || -97,7 || 10,4 || 15,8 || 27,8 || -11,1 || -0,2 || 169 || 16 || 7,5 CZ || -2,5 || -49,0 || 12,7 || 12,3 || 5,1 || -3,4 || 1,7 || 77 || 38 || 6,1 DK || 3,9 || 10,3 || 0,9 || -15,3 || 11,0 || 0,5 || 5,8 || 244 || 43 || 5,6 DE || 5,9 || 38,4 || -2,9 || -8,3 || 6,6 || -1,0 || 3,1 || 128 || 83 || 7,5 EE || -0,8 || -72,8 || 5,9 || -0,9 || 9,3 || -2,1 || -8,6 || 176 || 7 || 12,0 IE || -2,7 || -90,9 || -5,0 || -12,8 || -2,3 || -10,5 || -4,5 || 341 || 93 || 10,6 EL || -12,1 || -92,5 || 3,9 || -20,0 || 12,8 || -6,8 || -0,7 || 124 || 145 || 9,9 ES || -6,5 || -89,5 || 0,6 || -11,6 || 3,3 || -3,8 || 1,4 || 227 || 61 || 16,5 FR || -1,7 || -10,0 || -1,4 || -19,4 || 7,2 || 5,1 || 2,4 || 160 || 82 || 9,0 IT || -2,8 || -23,9 || -1,0 || -19,0 || 7,8 || -1,4 || 3,6 || 126 || 118 || 7,6 CY || -12,1 || -43,4 || 0,8 || -19,4 || 7,2 || -6,6 || 30,5 || 289 || 62 || 5,1 LV || -0,5 || -80,2 || 8,5 || 14,0 || -0,1 || -3,9 || -8,8 || 141 || 45 || 14,3 LT || -2,3 || -55,9 || 9,1 || 13,9 || 0,8 || -8,7 || -5,3 || 81 || 38 || 12,5 LU || 6,4 || 96,5 || 1,9 || 3,2 || 17,3 || 3,0 || -41,8 || 254 || 19 || 4,9 HU || -2,1 || -112,5 || -0,5 || 1,4 || 3,9 || -6,7 || -18,7 || 155 || 81 || 9,7 MT || -5,4 || 9,2 || -0,6 || 6,9 || 7,7 || -1,6 || 6,9 || 212 || 69 || 6,6 NL || 5,0 || 28,0 || -1,0 || -8,1 || 7,4 || -3,0 || -0,7 || 223 || 63 || 3,8 AT || 3,5 || -9,8 || -1,3 || -14,8 || 8,9 || -1,5 || 6,4 || 166 || 72 || 4,3 PL || -5,0 || -64,0 || -0,5 || 20,1 || 12,3 || -6,1 || 3,8 || 74 || 55 || 8,3 PT || -11,2 || -107,5 || -2,4 || -8,6 || 5,1 || 0,1 || 3,3 || 249 || 93 || 10,4 RO || -6,6 || -64,2 || -10,4 || 21,4 || 22,1 || -12,1 || 1,7 || 78 || 31 || 6,6 SI || -3,0 || -35,7 || 2,3 || -5,9 || 15,7 || 0,7 || 1,8 || 129 || 39 || 5,9 SK || -4,1 || -66,2 || 12,1 || 32,6 || 10,1 || -4,9 || 3,3 || 69 || 41 || 12,0 FI || 2,1 || 9,9 || 0,3 || -18,7 || 12,3 || 6,8 || 6,8 || 178 || 48 || 7,7 SE || 7,5 || -6,7 || -2,5 || -11,1 || 6,0 || 6,3 || 2,6 || 237 || 40 || 7,6 UK || -2,1 || -23,8 || -19,7 || -24,3 || 11,3 || 3,4 || 3,3 || 212 || 80 || 7,0 Poznámka: 1) Údaje ke dni 30. ledna 2012; * země programu (Irsko, Řecko,
Portugalsko a Rumunsko). V Lotyšsku byl program pomoci pro zlepšení platební bilance ukončen dne
19. ledna 2012, ale země zůstává pod následným dohledem. Tabulka 3: Další ukazatele k použití pro vyvozování
ekonomických závěrů ze srovnávacího přehledu při postupu při makroekonomické
nerovnováze, 2010 Rok 2010 || Meziroční růst reálného HDP v % || Tvorba hrubého fixního kapitálu jako % HDP || Hrubé domácí výdaje na výzkum a vývoj v % HDP || Saldo běžného účtu jako % HDP, údaje platební bilance || Čisté úvěry/zápůjčky vůči zbytku světa jako % HDP, údaje platební bilance || Čistý zahraniční dluh jako % HDP || Příliv přímých zahraničních investic jako % HDP || Čistá obchodní bilance energetických produktů jako % HDP || Změna (tříletá) reálného efektivního směnného kurzu v % vůči eurozóně (17) || Meziroční změna v % podílu na vývozu, objemy || Meziroční růst produktivity práce v % || Meziroční růst zaměstnanosti || Změna (desetiletá) nominálních jednotkových nákladů práce v % || Změna (desetiletá) efektivních jednotkových nákladů práce v % vůči eurozóně (17) || Změna (tříletá) nominálních cen nemovitostí v % || Bytová výstavba jako % HDP || Dluh soukromého sektoru jako % HDP, konsolidované údaje || Finanční závazky finančního sektoru, nekonsolidované, meziroční růst BE || 2,3 || 20,2 || 2,0 || 1,5 || 1,3 || -121,8 || 5,7 || na || 1,9 || -5,6 || 1,4 || 0,8 || 22,5 || 4,0 || 6,3 || na || 130,6 || -2,1 BG || 0,2 || 23,5 || 0,6 || -1,3 || -0,5 || 43,6 || 4,9 || -5,9 || : || 3,9 || 6,4 || -5,9 || 72,9 || : || -11,8 || 4,3 || 151,2 || -2,2 CZ || 2,7 || 24,4 || 1,6 || -3,1 || -2,2 || 0,5 || 3,4 || -3,5 || : || 3,0 || 4,5 || -0,9 || 27,1 || : || 4,0 || 4,4 || 71,6 || 2,5 DK || 1,3 || 17,2 || 3,1 || 5,5 || 5,6 || 25,4 || -2,4 || 1,1 || : || -10,4 || 3,6 || -2,0 || 34,5 || : || -14,1 || 4,2 || 244,1 || 7,8 DE || 3,7 || 17,5 || 2,8 || 5,7 || 5,7 || -5,8 || 1,4 || -2,9 || -1,4 || -0,7 || 3,2 || 0,5 || 4,3 || -16,7 || 3,6 || 5,3 || 111,8 || 0,0 EE || 2,3 || 18,8 || 1,6 || 3,6 || 7,2 || 24,1 || 8,1 || -1,5 || 8,0 || 7,7 || 7,4 || -4,1 || 73,8 || 42,4 || -44,5 || 3,3 || na || -10,1 IE || -0,4 || 11,5 || 1,8 || 0,5 || 0,1 || -295,9 || 12,7 || na || -5,2 || -12,4 || 4,0 || -4,2 || 28,7 || 9,4 || -33,8 || 3,0 || 292,8 || 5,9 EL || -3,5 || 16,6 || na || -10,1 || -9,2 || 97,4 || 0,1 || -4,2 || 5,1 || -11,7 || -1,7 || -1,9 || 36,6 || 13,7 || 2,8 || 4,8 || 124,1 || 8,5 ES || -0,1 || 22,9 || 1,4 || -4,6 || -4,0 || 91,7 || 1,8 || -3,0 || 1,0 || -6,8 || 2,6 || -2,3 || 29,2 || 8,5 || -9,9 || 7,5 || 213,9 || -1,8 FR || 1,5 || 19,3 || 2,3 || -1,7 || -1,7 || 23,5 || 1,3 || -2,4 || -0,1 || -6,0 || 1,4 || 0,2 || 22,6 || 3,7 || 0,0 || 6,1 || 137,4 || 2,9 IT || 1,5 || 19,7 || 1,3 || -3,5 || -3,5 || 51,3 || 0,4 || -3,4 || 0,8 || -4,7 || 2,3 || -0,7 || 30,5 || 11,5 || 2,3 || 5,3 || 125,4 || 1,4 CY || 1,1 || 18,6 || 0,5 || -9,9 || -9,7 || 18,4 || 3,3 || na || 0,6 || -5,8 || 1,1 || 0,0 || 32,8 || 9,2 || -6,5 || 6,0 || 289,0 || -7,6 LV || -0,3 || 19,5 || 0,6 || 3,0 || 4,9 || 53,5 || 1,6 || -4,8 || : || 2,9 || 4,7 || -3,7 || 86,0 || : || -46,8 || 2,0 || 135,8 || -0,1 LT || 1,4 || 16,3 || 0,8 || 1,5 || 4,2 || 39,4 || 2,1 || -7,2 || : || 2,5 || 6,9 || -5,2 || 28,6 || : || -32,9 || 1,9 || 76,7 || 0,0 LU || 2,7 || 18,4 || 1,6 || 7,7 || 7,1 || -3312,0 || 386,0 || na || 1,8 || -18,8 || 0,8 || 1,7 || 37,5 || 16,6 || 5,0 || 3,4 || 201,6 || 10,0 HU || 1,3 || 18,0 || 1,2 || 1,1 || 2,9 || 60,3 || 1,4 || -5,0 || : || -2,9 || 0,9 || 0,0 || 53,7 || : || 1,4 || 2,5 || 134,8 || 3,2 MT || 2,9 || 17,7 || 0,6 || -3,9 || -2,2 || -176,2 || 12,8 || na || 3,6 || -2,0 || 0,6 || 2,2 || 32,9 || 11,2 || 7,4 || 2,8 || 164,7 || 18,5 NL || 1,7 || 18,2 || 1,8 || 6,6 || 5,8 || 30,7 || -1,7 || -2,9 || -0,9 || -4,6 || 2,2 || -0,3 || 24,2 || 6,8 || -3,8 || 5,0 || 222,0 || 7,0 AT || 2,3 || 20,5 || 2,8 || 3,0 || 3,1 || 30,2 || 1,0 || -3,0 || 0,2 || -1,2 || 1,7 || 0,9 || 13,2 || -2,8 || 5,6 || 4,2 || 149,7 || -1,5 PL || 3,9 || 19,9 || 0,7 || -4,6 || -2,8 || 33,5 || 1,9 || na || : || -3,8 || 3,5 || 0,6 || 12,8 || : || na || 2,6 || 71,1 || 13,5 PT || 1,4 || 19,8 || 1,6 || -10,0 || -8,9 || 84,4 || 0,6 || na || -2,1 || -8,8 || 3,0 || -1,5 || 24,9 || 4,8 || 6,3 || 3,8 || 224,4 || 10,2 RO || -1,6 || 24,0 || 0,5 || -4,0 || -3,7 || 38,3 || 1,8 || -2,2 || : || 2,4 || 0,2 || -1,8 || 225,5 || : || na || na || 76,7 || 4,5 SI || 1,4 || 21,6 || 2,1 || -0,8 || -0,8 || 31,7 || 0,8 || -5,1 || 3,3 || -2,3 || 4,0 || -1,7 || 52,2 || 30,4 || -2,6 || 3,2 || 118,4 || -3,4 SK || 4,2 || 22,2 || 0,6 || -3,5 || -1,9 || 23,9 || 0,6 || na || 12,8 || 2,4 || 5,7 || -2,0 || 33,9 || 15,7 || -1,2 || 2,7 || 69,0 || 1,6 FI || 3,6 || 18,8 || 3,9 || 1,8 || 1,9 || 28,5 || 2,9 || -2,9 || 2,1 || -8,0 || 5,1 || -1,5 || 21,8 || 3,2 || 8,9 || 6,5 || 155,0 || 19,0 SE || 5,6 || 17,8 || 3,4 || 6,7 || 6,5 || 62,3 || -0,3 || -1,7 || : || -0,7 || 4,4 || 1,1 || 15,6 || : || 13,3 || 3,2 || 221,0 || 2,1 UK || 2,1 || 14,9 || 1,8 || -3,3 || -3,1 || 46,3 || 2,2 || na || : || -5,7 || 1,9 || 0,3 || 30,0 || : || -2,1 || 3,1 || na || 8,0 Poznámka: 1) „na“: údaje, které nejsou v současnosti
k dispozici. 2) Údaje ke dni 30. ledna
2012; * země programu (Irsko, Řecko,
Portugalsko a Rumunsko). V Lotyšsku byl program pomoci pro zlepšení platební bilance ukončen dne
19. ledna 2012. 2. Struktura srovnávacího přehledu Srovnávací
přehled vytvořila Komise v souladu s článkem 4 nařízení[3] a poté, co zohlednila
připomínky[4]
Evropského parlamentu[5],
Rady[6], jakož i Evropské rady pro
systémová rizika, pokud jde o otázky týkající se stability finančního trhu[7]. Přehled ukazatelů (viz tabulka 1) je veřejně dostupný[8]. Při výběru ukazatelů a
prahových hodnot pro toto první vydání srovnávacího přehledu se Komise řídila
hlavními zásadami stanovenými v právních předpisech. Srovnávací přehled obsahuje několik relevantních, praktických,
jednoduchých, měřitelných a dostupných ukazatelů. Pokud jsou k dispozici, jsou využity zdroje Eurostatu, jinak byl použit
alternativní zdroj údajů nejvyšší kvality (např. ECB). Smyslem výběru ukazatelů bylo, aby bylo možné včas rozpoznat jak
nerovnováhy vznikající krátkodobě, tak nerovnováhy, jež se objevují
v důsledku strukturálních a dlouhodobých trendů. Za tímto účelem se výběr ukazatelů zaměřuje na nejdůležitější
charakteristiky makroekonomických nerovnováh a ztrátu konkurenceschopnosti, se
zvláštním důrazem na hladké fungování eurozóny. Je třeba zdůraznit, že dohled nad veřejným dluhem se omezuje na jeho
příspěvek k makroekonomické nerovnováze, neboť udržitelnost veřejných financí
je již řešena v rámci Paktu o stabilitě a růstu[9]. Orientační prahové hodnoty
byly stanoveny na obezřetné úrovni s cílem zabránit nadměrnému počtu „falešných
poplachů“, ale nejsou stanoveny tak rigidně, aby zachytily problémy teprve
poté, kdy se plně projeví. Tabulka 2
obsahuje hodnoty ukazatelů srovnávacího přehledu. Vycházejí z údajů až do roku 2010, který je posledním celým rokem, za
který jsou v současné době údaje k dispozici. Šedě stínované kolonky označují, kde hodnota ukazatele překračuje
uvedené orientační prahové hodnoty. Tyto
prahové hodnoty jsou stejné pro všechny země (s výjimkou ukazatelů týkajících
se reálných efektivních směnných kurzů a jednotkových nákladů práce, kdy je
odlišena eurozóna a země mimo eurozónu). Kromě toho posouzení také bere v úvahu nejnovější údaje, jakož i
hospodářský výhled uvedený v podzimní prognóze Komise zveřejněné dne 10.
listopadu 2011. Hodnoty ukazatelů za
předchozí roky a za poslední období jsou uvedeny ve statistické příloze[10]. Posouzení nerovnováh
nevychází z mechanického použití přehledu ukazatelů a souvisejících prahových
hodnot. Je to výsledek ekonomických
závěrů ze srovnávacího přehledu doplněný o další informace a ukazatele, které
náležitě zohledňují okolnosti specifické pro jednotlivé země a instituce. Evropský parlament ve svém usnesení[11] zdůraznil potřebu zaujmout
komplexní přístup odrážející hybné síly produktivity a vývoj nezaměstnanosti. Evropský parlament rovněž doporučuje, aby se při
analýze srovnávacího přehledu věnovala plná pozornost účinkům přelévání. Za tímto účelem a v souladu s nařízením jsou
zvažovány další ukazatele, které jsou uvedeny v tabulce 3.
Tak jsou mimo jiné zahrnuty další aspekty spojené s
obecnou makroekonomickou situací (včetně podmínek růstu a investic), nominální
a reálná konvergence uvnitř i vně eurozóny včetně dalších aspektů výkonnosti
obchodu a specifik ekonomik dohánějících vyspělé země (včetně přímých
zahraničních investic a ukazatelů čistého zahraničního dluhu). Odrážejí rovněž možnost vzniku nerovnováh, jakož
i schopnost ekonomiky se přizpůsobit, jako například produktivitu. Jak doporučila Rada, Evropský parlament a
Evropská rada pro systémová rizika ve svých připomínkách k návrhu srovnávacího
přehledu předloženého Komisí, zahrnuje také stav finančních trhů, který
v současné krizi[12]
sehrál významnou roli. Tento soubor
doplňujících ukazatelů je nedílnou součástí ekonomických závěrů ze srovnávacího
přehledu a s ním spojeného výběru členských států, u kterých je třeba provést
další šetření prostřednictvím hloubkových přezkumů. 3. Tematické závěry ze srovnávacího
přehledu Rozdíly mezi běžnými
účty se zmenšily, ale s krizí nezmizely… Velký pokles ekonomické
aktivity během krize vedl k významnému snížení nerovnováh vůči zahraničí. Zejména členské státy, které zastihla recese
s vysokými schodky běžného účtu, zažívají výraznou nápravu v důsledku
prudšího poklesu poptávky soukromého sektoru a odpovídajícího poklesu dovozu. Současně několik členských států s vysokým
přebytkem běžného účtu nedávno zaznamenalo relativně pružnější, i když ne velmi
dynamickou poptávku soukromého sektoru a/nebo jejich vývoz stagnoval v důsledku
poklesu poptávky ve světě, což přispělo k určitému snížení přebytků běžného
účtu. Vysoké schodky a přebytky
běžného účtu však ještě zcela nevymizely. Ukazatel srovnávacího přehledu týkající se salda na běžného účtu
(tříletý průměr zůstatků na běžném účtu jako % HDP) stále ukazuje schodky
převyšující orientační prahovou hodnotu ve výši 4 % HDP v Bulharsku,
Španělsku, na Kypru, na Maltě, v Polsku a na Slovensku, i když v některých
z těchto členských států se schodek běžného účtu v poslední době dále snižoval. Možná zranitelnost
vyplývající z vnějších schodků může být snížena, jestliže deficity budou
financovány relativně bezpečným způsobem, jako například přímými zahraničními
investicemi nebo kapitálovými převody. Příliv přímých zahraničních investic byl před krizí vysoký v mnoha
členských státech, které dohánějí vyspělé ekonomiky: za posledních pět let například příliv přímých zahraničních investic
pokryl více než polovinu schodku běžného účtu v Bulharsku, České republice,
Estonsku, na Maltě a na Slovensku. Podobně
kladné saldo kapitálového účtu, kde se obvykle zaznamenávají kapitálové převody
ze zahraničí, není ve většině členských států, které dohánějí vyspělé ekonomiky[13], zanedbatelné. Na druhé straně některé
členské státy stále zaznamenávají přetrvávající přebytky běžného účtu: Lucembursko a Švédsko překročily orientační
prahovou hodnotu ve výši 6 %, zatímco Německo a Nizozemsko se ocitly těsně pod
ní. Prognóza Komise z podzimu
2011 poukazuje na některá další vyrovnání pozic běžných účtů v příštích
dvou letech, ačkoli snížení deficitů bude pravděpodobně ve většině případů
mírné, i když například v Nizozemsku přebytky porostou (viz graf 1). Klíčovou otázkou do budoucna
zůstává, zda nerovnováhy běžných účtů zůstanou mírné nebo se opětovně zvýší,
jakmile se situace na trzích zlepší. Určité
nerovnováhy v minulosti způsobil nadměrný růst poptávky, který byl v některých
členských státech podpořen přehnaně optimistickým očekáváním budoucího růstu
příjmů. Nedávné nápravy by se mohly
ukázat jako udržitelné v rozsahu, ve kterém se v nich odráží přehodnocení
těchto očekávání spíše než čistě cyklické propady produktu. Na druhé straně ve většině případů byla úprava
relativních cen omezená, což nakonec ponechává otázku o strukturální povaze
těchto úprav a tím i jejich udržitelnosti otevřenou. Graf 1: Salda běžného účtu jako % HDP Zdroj: Evropská
komise. a čisté závazky
vůči zahraničí zůstávají v mnoha případech vysoké. Čisté investiční pozice vůči
zahraničí[14]
jako podíl na HDP zůstávají v mnoha zemích se schodkem běžného účtu velmi
záporné. To je způsobeno
přetrvávajícími, i když nižšími, schodky běžného účtu a také slabou dynamikou
růstu. V současnosti čistá investiční
pozice vůči zahraničí překračuje orientační prahovou hodnotu ve výši –35 % v
řadě členských států: v Bulharsku, České
republice, Estonsku, Litvě, Lotyšsku, Maďarsku, Polsku, Slovensku, Španělsku a
nepatrně ve Slovinsku. Stupeň
ohrožení je nižší, pokud je nízký podíl závazků, které vyžadují splácení
jistiny nebo úroků, jako jsou úvěry nebo dluhové portfolio. Ukazatel čistého zahraničního dluhu[15] (viz tabulka 3) ukazuje, že v
mnoha členských státech, které dohánějí vyspělé ekonomiky, jsou takové závazky
relativně nízké, a to především díky vysokému objemu přímých zahraničních
investic. Na druhé straně má tyto
závazky poněkud vysoké Španělsko, Maďarsko, Litva a Lotyšsko. V předkrizovém období
probíhal vývoj postavení vůči zahraničí současně s poklesem cenové
konkurenceschopnosti … V členských státech s
vysokými a přetrvávajícími schodky běžných účtů se v letech před krizí
nakumulovaly ztráty, pokud jde o cenovou a nákladovou konkurenceschopnost. V mnoha zemích EU měl růst mezd tendenci
překračovat zvýšení produktivity, což vedlo ke zvýšení jednotkových nákladů
práce. Podobně vývoj reálných
efektivních směnných kurzů, který ukazuje cenovou konkurenceschopnost vůči
hlavním obchodním partnerům, vykázal větší rozptyl. To může signalizovat přehřátí, možné strukturální nepružnosti na trhu
produktů i práce a/nebo nevhodnou mzdovou reakci na šoky specifické pro
jednotlivé země, ale v některých členských státech by se tak mohl rovněž
projevit proces dohánění vyspělých ekonomik. V řadě členských států s vysokými schodky vůči zahraničí se zvýšení
nákladů práce soustředilo, i když ne výlučně, do odvětví, která se nepodílejí
na vývozu. To vyvolalo přerozdělení
zdrojů do těchto odvětví, což vyvíjelo další tlak na postavení vůči zahraničí. Krize tento vývoj přerušila a
vyžádala si korekci[16]. Ukazatel srovnávacího přehledu (tříletá změna
indexu jednotkových nákladů práce) však uvádí, že řada členských států v
průběhu let 2008–2010 stále překračovala orientační prahové hodnoty (9 % pro
země eurozóny a 12 % pro země mimo eurozónu)[17],
konkrétně Bulharsko, Lucembursko, Polsko, Slovinsko, Slovensko a Finsko. Ukazatel vývoje relativního efektivního směnného
kurzu (očištěný od inflace pomocí harmonizovaného indexu spotřebitelských cen a
uvádějící tříletou procentní změnu) rovněž naznačuje přerušení nebo změnu
trendů z období před krizí. V
členských státech, které překračují orientační prahové hodnoty, byl vývoj
způsoben především změnami nominálních směnných kurzů. To platí pro Slovensko (před jeho vstupem do eurozóny) a Českou
republiku, které zaznamenaly prudké zhodnocení svých měn. Ve Spojeném království došlo k významnému znehodnocení. Naopak zhodnocení reálného efektivního směnného
kurzu Estonska způsobila zejména vyšší inflace v porovnání s jeho obchodními
partnery, kterou způsobila zejména větší reakce domácí inflace na zvýšení
světových cen komodit, jakož i na vyšší růst regulovaných cen. I přes časté rozsáhlé změny nebyla ztráta
dlouhodobé cenové konkurenceschopnosti ve většině členských států zcela
napravena. Další úpravy relativních
cen a zvýšení konkurenceschopnosti by usnadnily potřebné přerozdělení mezi
odvětvími a přispěly k udržitelnosti nápravy vůči zahraničí. …
i když EU jako celek ztratila podíl na světovém vývozu, ztráta některých
členských států je vyšší než u ostatních. Změny podílů na světovém
vývozu zboží a služeb (procentní změna za pět let) ukazují v řadě členských
států na potenciálně významnou strukturální ztrátu celkové konkurenceschopnosti
ve světové ekonomice. Belgie, Dánsko,
Německo, Španělsko, Francie, Itálie, Kypr, Nizozemsko, Rakousko, Finsko,
Švédsko a Spojené království přišly o podíl na trhu překračující orientační prahovou
hodnotu ve výši 6 %. V řadě těchto
zemí jsou ztráty podílů na vývozu ještě zřetelnější, pokud vezmeme v úvahu
delší časové období (viz graf 2). Kromě
ztráty cenové/nákladové konkurenceschopnosti to může také odrážet zaostávání v
necenové konkurenceschopnosti, nízkou schopnost využívat nové obchodní
příležitosti nebo přesměrování zdrojů během vysoké domácí poptávky do odvětví,
která se nepodílejí na vývozu. V
mnoha případech je toto snížení podílů na světovém exportu do značné míry
důsledkem skutečnosti, že vývoz těchto členských států rostl pomaleji než
celosvětový obchod – podíl vývozu EU jako celku se snížil.
Avšak exportní výkonnost Belgie, Dánska, Francie, Itálie,
Kypru, Rakouska, Finska a Spojeného království měla rovněž nižší dynamiku
v porovnání s ostatními zeměmi EU, o čemž svědčí klesající podíl
jejich vývozu na celkovém exportu všech členských států EU (viz graf 2)[18]. Graf 2: Procentuální
změny podílu na vývozu Zdroj: Evropská komise. Zadluženost zatěžuje
domácnosti a podniky Velmi dlouhé období úvěrové
expanze před krizí ponechalo ekonomickým subjektům v mnoha členských
státech vysoký objem kumulovaného dluhu (viz graf 3). V tomto procesu se částečně odrazila posílená integrace finančního trhu
a její prohlubování, společně se sbližováním nominálních úrokových sazeb. Kromě toho podpořily rychlý růst úvěrů rovněž
jiné faktory, jako jsou např. rozdíly v cenách aktiv umocněné příznivým
zdaněním aktiv a zásadami úvěrování, jak v období před krizí potvrdil všeobecný
nárůst podílu úvěrů na koupi nemovitostí na celkových úvěrech. Zadluženost soukromého sektoru jako celku
překračuje orientační prahovou hodnotu 160 % ve více než deseti členských
státech: v Belgii, Bulharsku, Dánsku,
Estonsku, Španělsku, Kypru, Lucembursku, na Maltě, v Nizozemsku, Rakousku,
Finsku, Švédsku a Spojeném království. Vysoký dluh soukromého sektoru zvyšuje expozici soukromého sektoru vůči
změnám hospodářského cyklu, inflace a úrokových sazeb. Kromě toho rozpad pozic nadměrně využívajících pákový efekt ohrožuje
růst a finanční stabilitu. Při
podrobnějším členění zejména nefinanční podniky způsobily kumulaci dluhu v
Belgii, Španělsku, na Kypru, ve Slovinsku a Švédsku. Zatímco schopnost podniků splácet své dluhy (dluhy ve vztahu k HDP nebo
přidané hodnotě) může sloužit jako výchozí bod pro analýzu podnikové
zadluženosti, skutečnou potřebu snižování zadluženosti i její rychlost bude
určovat bližší pohled na podíl aktiv, které jsou dluhově financovány, a jejich
strukturu splatnosti. Sektor
domácností zapříčinil z velké části nárůst zadluženosti v Dánsku, Nizozemsku a
Spojeném království, kde objem dluhu domácností převyšuje úroveň jejich HDP. Tento vývoj se odehrával současně s kumulovaným
zvyšováním cen nemovitostí nad 150 % během posledního cyklu (čemuž se vyrovnal
pouze nárůst cen ve Španělsku a Irsku). Došlo
k bezprecedentnímu zvýšení cen nemovitostí … Zadluženost
domácností je úzce spojena s vývojem na trhu nemovitostí: růst úvěrů domácnostem a zvyšování cen nemovitostí se v průběhu deseti
let předcházejících krizi odehrávalo ruku v ruce. Cyklus cen nemovitostí byl v EU obzvláště výrazný, s průměrným
kumulovaným růstem cen o více než 40 %. Například ceny nemovitostí se během období vzestupu v polovině
členských států více než zdvojnásobily. Kromě toho ve zhruba dvou třetinách členských států průměrné tempo
růstu reálných cen nemovitostí převyšuje 6 % ročně a v některých případech
průměrné roční míry růstu dosáhly 20 % až 35 %. Ačkoli doba trvání a rychlost této expanze se v různých zemích významně
lišila, ceny nemovitostí dosáhly ve velké většině členských států vrcholu na
přelomu let 2007/2008. Očekávání, že
růst cen nemovitostí bude pokračovat, rovněž usnadnilo rozmach stavebnictví. Vysoké investice do bydlení byly doprovázeny
zvyšováním cen nemovitostí v mnoha členských státech, jako je Dánsko,
Španělsko, Litva, Malta, Švédsko a Spojené království. …
ale úprava již probíhá, i když není jasné, kam až zajde a jak dlouho bude
trvat. Korekce
nyní probíhá: zvýšení reálných cen
nemovitostí bylo v roce 2010 ve všech členských státech nižší, než činí
orientační práh 6 %, kromě Finska a Švédska. Poslední úprava byla dosti výrazná a země, které zaznamenaly nejvyšší a
nejrychlejší zvýšení cen před krizí, většinou vykazovaly, i když ne ve všech
případech, nejvýraznější korekci ukazující na výskyt nadhodnocení v období před
krizí. Například Bulharsko, Dánsko,
Estonsko, Španělsko, Litva, Lotyšsko a Slovensko prošly významnou korekcí poté,
co došlo ke značnému kumulovanému nárůstu reálných cen nemovitostí. Bez ohledu na tyto úpravy se v několika zemích,
které rovněž zaznamenaly velký a rychlý nárůst cen nemovitostí, jako je Belgie,
Francie, Lucembursko, Malta, Slovinsko, Švédsko a Spojené království stále může
vyskytovat prostor pro další snížení vzhledem k tomu, že existuje obvykle přímý
vztah mezi sílou fáze korekce a vrcholem fáze vzestupu cyklu cen nemovitostí. Kromě toho zhoršení úvěrových podmínek a slabý
růst HDP pravděpodobně v blízké budoucnosti ztíží zvyšování cen nemovitostí. Důležitým faktorem budou rovněž podmínky na
straně nabídky. Snižování zadluženosti
již začalo … V některých členských státech
se všeobecně nabídka úvěrů pro soukromý sektor drasticky snížila a započal
proces snižování zadluženosti. Údaje
o tocích soukromých úvěrů ukazují, že korekce začala v roce 2009, kdy
následovala po dosud výrazné expanzi úvěrů v roce 2008. V roce 2010 nárůst úvěrů překročil orientační práh ve výši 15 %
pouze na Kypru. Pomalý růst úvěrů
společně s rostoucími čistými úsporami mohou negativně ovlivnit růst HDP v
důsledku omezené domácí poptávky. Z empirických
důkazů vyplývá, že náprava bilance v soukromém sektoru v důsledku krize trvá v
průměru více než pět let, a v sektoru nefinančních podniků dokonce déle. V této souvislosti jsou důležité čistý vývoz a
růst produktivity jako hlavní hnací síly ekonomického růstu. … v důsledku čehož se
ekonomiky EU stávají zranitelnějšími. V průběhu finanční krize se
zřetelně ukázalo, že celková zadluženost členského státu je důležitá a že
existují silné vazby mezi dluhem soukromého sektoru a veřejným dluhem[19]. Proto je třeba dluh soukromého sektoru posuzovat společně s veřejným
dluhem, protože dopad snižování zadluženosti soukromého sektoru by mohl být
umocněn probíhající dluhovou krizí, jež vyvíjí tlak na vysoce zadlužený veřejný
sektor. To by mohl být případ
zejména těch členských států, které se vyznačují vysoce zadluženým veřejným a
soukromým sektorem, např. Belgie[20]
nebo Spojené království (viz graf 3). I když zadluženost soukromého sektoru v Itálii není nadměrná,
vysoký veřejný dluh a nutnost konsolidovat veřejné finance by mohly vyvíjet
tlak na bilanci soukromého sektoru. Značná
výše dluhu u zahraničních věřitelů může být dalším předmětem znepokojení v
souvislosti s vysokou mírou nejistoty na mezinárodních finančních trzích, neboť
zvyšuje zranitelnost země v případě nedostatku kapitálu nebo neočekávaně
zastaveného přílivu kapitálu. Pokud
jde o zadluženost vůči zahraničí, zejména Španělsko a Maďarsko čelí kombinaci
vysokého soukromého a čistého zahraničního dluhu. Kromě toho pokud je dluh denominován v cizí měně, může to vyvolat další
zranitelnost vyplývající z kolísání směnných kurzů. Graf 3: Úroveň kumulovaného dluhu podle odvětví jako % HDP (2010) Poznámka: Soukromý
dluh vychází z nekonsolidovaných údajů. Zdroj: Evropská
komise. Přizpůsobení reálné
ekonomiky probíhá Náprava nerovnováh vůči
zahraničí a úprava bilancí domácností a podniků jsou poněkud bolestivé, zejména
v členských státech, ve kterých vznikly velké nerovnováhy již před krizí. Tato náprava byla do značné míry způsobena
vývojem domácí poptávky a je často spojena s výrazným nárůstem
nezaměstnanosti. To může odrážet
omezenou úpravu cen/mezd, ale také by to mohlo odrážet probíhající proces
přerozdělení mezi odvětvími. Náprava
makroekonomických nerovnováh často vyžaduje přesun pracovní síly a kapitálu
mezi různými odvětvími ekonomiky, zejména z uměle nafouknutých odvětví
nemovitostí do odvětví, která vyvážejí. Tento proces je obvykle pozvolný (vzhledem k různým požadavkům na
dovednosti v dotčených odvětvích) a ještě nějakou dobu potrvá. Nezaměstnanost byla v
minulých letech vysoká a ukazatel srovnávacího přehledu (tříletý průměr míry
nezaměstnanosti) převyšuje orientační prahovou hodnotu 10 % v Estonsku,
Španělsku, Lotyšsku, Litvě a na Slovensku. Také v mnoha jiných členských státech upozornil tento ukazatel na
poněkud vysokou úroveň nezaměstnanosti, která navíc měla celkově vzestupný
trend. Nedávná recese značně
ovlivnila míru strukturální nezaměstnanosti. Ve většině členských států probíhá přerozdělení pracovních sil mezi
odvětvími ekonomiky pomalu a z toho plynoucí vysoká nezaměstnanost znamená
potenciálně velkou ztrátu lidského kapitálu a celkové účinnosti. Kromě toho vývoj nezaměstnanosti bude
pravděpodobně v mnoha členských státech ovlivněn současnou nejistotou a
oslabeným růstem, prostorem pro přerozdělení mezi odvětvími v ekonomice a
pokračujícím procesem snižování zadluženosti. Náprava je bezesporu
obtížnější při nízkém růstu produktivity. Klesající produktivita v předkrizovém období přispěla v řadě
členských států ke kumulaci makroekonomických nerovnováh a ztrátě
konkurenceschopnosti. Současně je
dosažení nezbytných úprav nákladů práce a relativních cen snazší, pokud
produktivita plynule roste, protože se tím sníží tlak na změny nominálních mezd
a cen. 4. Konkrétní komentáře pro jednotlivé země
na základě srovnávacího přehledu Komentáře pro členské státy
podléhající dohledu v rámci programů nejsou níže uvedeny. Ze zemí eurozóny se jedná o Řecko, Irsko a Portugalsko a mimo
eurozónu o Rumunsko. Belgie: Hodnoty ukazatelů srovnávacího přehledu
týkající se změny podílu na vývozu, hrubého dluhu soukromého sektoru a dluhu
veřejného sektoru převyšují orientační prahové hodnoty. Pokud jde o konkurenceschopnost vůči zahraničí, došlo ke ztrátě podílu
na exportu a současně ke zhoršení salda běžného účtu, i když hodnota je nižší
než orientační prahová hodnota a zhoršující se bilance zboží je částečně
vyrovnávána dobrou bilancí služeb. Tyto trendy lze vysvětlit klesající nákladovou konkurenceschopností,
mimo jiné z důvodu zvýšení jednotkových nákladů práce, které jsou vyšší než v
eurozóně, ale také nenákladovou konkurenceschopností. V rámci domácí ekonomiky ukazatel dluhu soukromého sektoru značně
převyšuje příslušnou prahovou hodnotu. Existují však některé skutečnosti, které je třeba vzít v potaz, včetně
vlivu vnitropodnikových úvěrů na dluh nefinančních podniků a faktu, že dluh
domácností je z velké části tvořen hypotékami, přičemž úspory domácností
zůstávají vysoké. Bez ohledu
na to by objem hrubého dluhu soukromého sektoru měl být posuzován společně s
vysokým veřejným dluhem. Bulharsko: Před krizí Bulharsko vykazovalo vysoké
schodky běžného účtu, které vedly ke schodku čisté investiční pozice vůči
zahraničí, což bylo způsobeno přílivem kapitálu (většinou ve formě přímých
zahraničních investic) a růstem soukromých úvěrů. Krize vyústila v razantní úpravu schodku běžného účtu, u kterého se pro
rok 2011 a další léta nyní předpokládá mírný přebytek. Zlepšení způsobilo nejen snížení dovozu, ale v souvislosti
s doháněním vyspělých ekonomik i vysoký export. Bulharsko vykazuje jeden z nejvyšších nárůstů jednotkových nákladů
práce v EU, ačkoli je zvyšování mezd z velmi nízké výchozí úrovně součástí
probíhajícího konvergenčního procesu, ve střednědobém a dlouhodobém horizontu
by mohlo proces dohánění zpomalit. Zadluženost
soukromého sektoru se rychle zvýšila na úroveň převyšující orientační prahovou
hodnotu, což lze vysvětlit především zvýšením dluhů podniků, zatímco dluhy
domácností zůstávají omezené stejně jako zadluženost veřejného sektoru. Česká republika: Během posledního desetiletí zaznamenávala schodky
běžného účtu, i když nižší než prahová hodnota, avšak v posledních letech lze
pozorovat určité snížení, jež je do značné míry způsobeno zlepšením obchodní
bilance. V důsledku toho překročila
čistá investiční pozice vůči zahraničí orientační prahovou hodnotu, i když je
třeba zohlednit nedávný nepříznivý dopad oceňování na výši aktiv a závazků. Vzhledem k převažujícímu financování
prostřednictvím přímých zahraničních investic a relativně omezenému dluhu
soukromého a veřejného sektoru zůstává čistý zahraniční dluh téměř nulový. Navzdory ztrátě cenové konkurenceschopnosti kvůli
silnému zhodnocení reálného efektivního směnného kurzu a růstu jednotkových
nákladů práce došlo ke zvýšení podílu na exportu. Dánsko: Běžný účet zaznamenává stálé přebytky zejména
díky silnému vývozu služeb, příjmům z vývozu ropy a zemního plynu a
výnosům ze zahraničních investic. V
posledních letech však došlo ke ztrátě exportní výkonnosti, jak dokládá ukazatel
podílu na vývozu, který překračuje prahovou hodnotu. Kromě toho se cenová konkurenceschopnost Dánska zhoršila částečně kvůli
dohodám o vysokých nominálních mzdách v období přehřátí a nízkému růstu
produktivity. Dánský rozmach trhu s
nemovitostmi, jehož korekce započala v roce 2007, byl spojen s rychlým
růstem úvěrů a nárůstem dluhu soukromého sektoru, zejména v sektoru domácností. Zatímco ceny úvěrů a nemovitostí se v posledních
letech částečně upravily, výše dluhu soukromého sektoru zůstává velmi vysoká a
převyšuje orientační prahovou hodnotu, i když u domácností to částečně odráží
značné příspěvky do soukromých systémů důchodového zabezpečení a štědrého
sociálního systému. Německo: V uplynulém desetiletí Německo zaznamenávalo
přetrvávající přebytky běžného účtu. To je způsobeno částečně exportní výkonností, což je ve shodě s
opětovně nabytou cenovou konkurenceschopností, a částečně nízkými domácími
investicemi a relativně vysokou mírou úspor domácností. V posledních letech však domácí poptávka pomalu posiluje a podporuje
postupné snižování přebytku běžného účtu, přičemž to lze vnímat jako součást
opětovného získávání rovnováhy. I
když byla zaznamenána ztráta podílu na vývozu zboží, tento vývoj je méně
výrazný než u průměru eurozóny. V
domácí ekonomice je zadluženost soukromého sektoru poměrně stabilní, zatímco
ukazatel veřejného dluhu překračuje orientační prahovou hodnotu, ale v roce
2011 se plánuje jeho snížení, přičemž by trend poklesu mělo podpořit zavedení
ústavní dluhové brzdy. Estonsko: V posledním desetiletí Estonsko soustavně
vykazovalo schodky běžného účtu, dokud během krize nedošlo k výrazné úpravě; ve stejném období dokázalo zásadně zvýšit podíl
na exportu, a to navzdory ztrátě cenové konkurenceschopnosti (z nízké počáteční
cenové úrovně). V posledních letech
došlo k úpravě mezd a nákladů. Celkově
vzato postupně také narostla záporná čistá investiční pozice vůči zahraničí a
ta se udržuje nad orientační prahovou hodnotou: to však do značné míry odráží přímé zahraniční investice, z čehož
vyplývá, že čistý zahraniční dluh je podstatně nižší. Zadluženost soukromého sektoru převyšuje orientační prahovou hodnotu,
ačkoli proces snižování zadluženosti je výrazný. V kombinaci s vysokým růstem nominálního HDP bude poměr dluhu
soukromého sektoru klesat. Nezaměstnanost
je vysoká, ale rychle klesá, což odráží vysokou pružnost trhu práce. Španělsko: V současnosti prochází ekonomika obdobím
nápravy poté, co se v době velkého rozmachu bydlení a úvěrů v letech před krizí
utvořily výrazné vnější a vnitřní nerovnováhy. Běžný účet vykazoval výrazné schodky, které začaly nedávno v
souvislosti se silným zpomalením ekonomiky a v důsledku zvyšujícího se exportu
klesat, ale zůstávají nad orientační prahovou hodnotou. Ztráta cenové a nákladové konkurenceschopnosti se od roku 2008 částečně
zastavila. Ačkoli náprava nerovnováh
probíhá, absorpce vysokého domácího i zahraničního dluhu a přerozdělení zdrojů
uvolněných z odvětví stavebnictví bude vyžadovat čas k obnovení rovnovážnějších
podmínek. Pokles zaměstnanosti
spojený s propouštěním ve stavebnictví a hospodářskou recesí ještě zhoršila
pomalá úprava mezd, což způsobilo nárůst nezaměstnanosti. Francie: Ekonomické závěry ze srovnávacího přehledu
poukazují na problémy jak v domácí ekonomice, tak vůči zahraničí. Pokles podílu Francie na světovém vývozu je nad
orientační prahovou hodnotou a tento pokles patří mezi největší v EU. Obchodní bilance se postupně zhoršuje, což se
projevuje ve zhoršení salda běžného účtu, přestože jeho výše zůstává pod
orientační prahovou hodnotou. Problémy
spojené s postavením francouzské ekonomiky vůči zahraničí jsou rovněž způsobeny
určitou ztrátou cenové i necenové konkurenceschopnosti. V této souvislosti jsou snížení ziskovosti francouzských podniků a
dopady na investice důležitými faktory, které si zasluhují další analýzu. Úroveň zadluženosti soukromého sektoru se
postupně zvyšovala, až dosáhla orientační prahové hodnoty, přičemž k tomu došlo
současně s vyšším dluhem veřejného sektoru. Itálie: Hodnoty srovnávacího přehledu převyšují
orientační prahové hodnoty v oblastech konkurenceschopnosti a veřejného dluhu. Od poloviny devadesátých let minulého století se
konkurenceschopnost Itálie výrazně zhoršuje, což se rovněž projevuje
přetrvávající ztrátou podílu na vývozu. Tato ztráta se odráží v neustálém zhoršování zahraničního
postavení Itálie pouze částečně vzhledem k poměrně nízkému růstu domácí
poptávky. Hlavním vysvětlením je
nízký růst produktivity. I když je
zadluženost soukromého sektoru v Itálii relativně stabilní z velké části díky
finanční situaci domácností, veřejný dluh představuje problém, zejména
s ohledem na slabý růst a strukturální nedostatky. Tím se potenciálně vytváří tlak na bilanci soukromého sektoru. Kypr: Vyvozování ekonomických závěrů ze srovnávacího
přehledu, kdy hodnoty mnoha ukazatelů převyšují orientační prahy, naznačuje
rozsáhlé problémy v domácí ekonomice i vůči zahraničí. V uplynulých deseti letech byly pro kyperskou ekonomiku
charakteristické přetrvávající schodky běžného účtu způsobené především vysokou
domácí poptávkou. Vývoj kyperského
běžného účtu vykazuje velké rozdíly v obchodu se zbožím a službami, což je
odrazem posunu kyperské ekonomiky směrem k terciárnímu sektoru. Záporná obchodní bilance zboží je pouze částečně
kompenzována přebytkem, který vykázal obchod se službami. V předkrizových letech zaznamenal Kypr ztrátu cenové
konkurenceschopnosti, avšak tento trend se v pozdějších letech stabilizoval. Vysoce zadlužený soukromý sektor pokračuje ve
snižování vysokého zůstatkového dluhu, který je nicméně svázán s podstatnými
aktivy. Zhoršení ekonomického výhledu
a fiskální situace, jakož i důsledky plynoucí z expozice bankovního sektoru
vůči Řecku zhoršují problémy spojené s nápravou nerovnováh v jiných odvětvích
ekonomiky. Lotyšsko: Do roku 2008 Lotyšsko zaznamenávalo vysoké a
setrvalé schodky běžného účtu ve spojení s rychlým růstem záporné čisté
investiční pozice vůči zahraničí, přestože čistý zahraniční dluh je nižší,
pokud se vezmou v úvahu přímé zahraniční investice. Krize přinesla tvrdý náraz s bezprostřední a okamžitou korekcí schodku
běžného účtu, která si vyžádala náročný program nápravy podporovaný pomocí pro
zlepšení platební bilance, která skončila na konci ledna 2012. Předchozí trend pokračující ztráty cenové
konkurenceschopnosti byl kompenzován korekcí v domácí ekonomice včetně snížení
mezd a zaměstnanosti. Roky vzestupu
se rovněž vyznačovaly vysokým růstem úvěrů, rostoucími cenami nemovitostí a
rozmachem stavebnictví. To znamenalo
rychlé narůstání dluhu soukromého sektoru, což v období propadu vedlo k
procesu snižování zadluženosti a podstatné úpravě cen nemovitostí. Přestože je nezaměstnanost stále vysoká, rychle
poklesla ze svého maxima na konci roku 2009. Litva: Do roku 2008 Litva vykazovala vysoké schodky
běžného účtu i ztrátu cenové konkurenceschopnosti, což odráželo rozmach domácí
ekonomiky. V důsledku zřetelného
a významného procesu nápravy během krizových let je nyní běžný účet téměř
vyrovnán. Došlo ke znehodnocení
reálného efektivního směnného kurzu především v důsledku poklesu nominálních
mezd. I před rokem 2008 byla Litva
schopna z nízké úrovně zvýšit podíl na vývozu. I když čistá investiční pozice vůči zahraničí zůstává záporná a vysoce
překračuje orientační prahovou hodnotu, čistý zahraniční dluh je mnohem nižší
díky zohlednění financování prostřednictvím přímých zahraničních investic. Finanční krize ukončila expanzi bankovního
sektoru a vysokou mzdovou dynamiku, v soukromém sektoru začalo
oddlužování, úvěrové toky vyjádřené jako procento HDP dosáhly záporných hodnot
a ceny nemovitostí se výrazně upravily. I když je nezaměstnanost stále vysoká, klesá ze svého maxima v roce
2010. Lucembursko: Saldo běžného účtu je vyšší než prahová
hodnota ukazatele srovnávacího přehledu, což je způsobeno obchodními přebytky,
které odrážejí výraznou specializaci země na finanční služby. To však nesouvisí s omezenou domácí poptávkou,
ale s koncentrací ekonomických činností a pracovních míst v zemi. Lucembursko ztratilo cenovou konkurenceschopnost
v důsledku vysokého růstu mezd a nízkého růstu produktivity, ale je třeba
poznamenat, že současně získává podíl na exportu služeb. Zadluženost soukromého sektoru převyšuje orientační prahovou hodnotu ve
spojení s velkými a nestabilními úvěrovými toky. Toto lze vysvětlit zejména úvěrovými a zápůjčními operacemi v rámci
mezinárodních nefinančních podniků spíše než nadměrnou zadlužeností soukromého
sektoru. Dluh domácností je relativně
omezený. V minulém desetiletí reálné
ceny nemovitostí rychle kumulovaně rostly a úprava je dosud omezená. Maďarsko: Hodnoty ukazatelů srovnávacího přehledu pro
poměr veřejného dluhu a čistou investiční pozici vůči zahraničí výrazně
převyšují orientační prahové hodnoty. Čistá investiční pozice vůči zahraničí překračující orientační prahovou
hodnotu je výsledkem průběžných schodků běžného účtu zaznamenaných v letech
před krizí. V důsledku krize došlo k
výrazné nápravě, protože domácí poptávka se zhroutila, ale schodek čisté
investiční pozice vůči zahraničí zůstává nadále vysoký, přestože jeho podstatná
část je financována prostřednictvím přímých zahraničních investic. V předkrizovém období také došlo k velmi rychlému
růstu úvěrů, který byl především pro domácnosti do značné míry financován v
cizí měně. Ke kumulaci zahraniční
finanční expozice v soukromém sektoru došlo v souvislosti s vysokým a
rostoucím veřejným dluhem, který byl rovněž financován v cizí měně. V listopadu 2011 vláda formálně požádala o
preventivní finanční pomoc ze strany EU a MMF[21].
Malta: V uplynulém desetiletí ekonomika
zaznamenávala přetrvávající schodky běžného účtu, ale ty se v posledních letech
snížily a Malta má kladnou čistou investiční pozici vůči zahraničí. Je však nutno vyčkat, zda
snížení schodku vůči zahraničí je strukturální povahy, či nikoli. Ztráta podílu na vývozu, ke
kterému došlo v minulosti, odráží pokles tradičních výrobních činností, které
jsou však nyní nahrazovány odvětvím služeb. V domácí ekonomice výrazně rostly
ceny nemovitostí, ale zdá se, že nyní začaly klesat. Nizozemsko: V letech předcházejících krizi Nizozemsko
vykazovalo setrvalé vysoké přebytky běžného účtu, zejména v důsledku obchodní
bilance, která zahrnovala dopad kladného čistého vývozu plynu. Úroveň je však v současné době pod prahovou
hodnotou, přestože se podle prognózy Komise bude v příštích letech zvyšovat. Navzdory určitému nárůstu nominálních jednotkových
nákladů práce byla ztráta podílu na vývozu omezená. Přebytky rovněž odrážejí vysoké úspory v podnikovém sektoru spolu s
nízkými investicemi. Pro nizozemskou
ekonomiku představuje vnitřní riziko hlavně poměrně vysoký dluh soukromého
sektoru a trh s nemovitostmi. V
letech před krizí se dluh domácností v poměru k disponibilnímu příjmu a
cenám nemovitostí zvýšil, částečně kvůli daňovým pobídkám na vysoké hypotéky
pro domácnosti. Zároveň čistá pozice
domácností, pokud jde o finanční aktiva, je pozitivní. Rakousko: Pokud jde výkonnost vůči zahraničí, Rakousko
zaznamenává trvalé přebytky běžného účtu. Zároveň ukazatel podílu na vývozu ukazuje ztrátu, přestože růst
jednotkových nákladů práce byl omezený. Výše dluhu soukromého sektoru se
postupně zvyšuje a v současné době je mírně nad orientační prahovou
hodnotou stejně jako dluh veřejného sektoru. V Rakousku však koncem předchozího desetiletí, vyjádřeno v relativních
hodnotách, nedošlo k rozmachu bydlení, aktiv nebo úvěrů na domácím trhu a
zvýšení zadluženosti primárně způsobily podniky. Nedávný vývoj v roce 2011 naznačuje, že nárůst soukromé zadluženosti se
zastavil a že soukromý sektor, včetně nefinančních podniků, se ocitne v čisté
úvěrové pozici. Polsko: Ačkoli hodnoty srovnávacího přehledu týkající
se salda běžného účtu a čisté investiční pozice vůči zahraničí převyšují
orientační prahové hodnoty, je třeba na ně pohlížet v kontextu procesu dohánění
vyspělých ekonomik a s tím, že byly z velké části financovány prostřednictvím
poměrně stabilních přílivů přímých zahraničních investic a finančních
prostředků z fondů EU. V letech
2006–2008 došlo k omezené ztrátě cenové konkurenceschopnosti kvůli zhodnocení
nominálního směnného kurzu, ale od roku 2009 se tento trend obrátil. Navzdory této ztrátě Polsko výrazně zvýšilo podíl
na vývozu a došlo k omezenému nárůstu nominálních jednotkových nákladů
práce. Došlo k relativně vysokému
růstu úvěrů a nahromadění dluhu soukromého sektoru, byť z nízké úrovně, ale
částečně financovanému v cizí měně. Slovinsko: V roce 2010 dva ukazatele srovnávacího
přehledu překročily prahovou hodnotu. V letech před krizí Slovinsko zaznamenalo silný růst a vysokou
domácí poptávku společně s určitou ztrátou cenové konkurenceschopnosti a
postupným prohlubováním schodku běžného účtu. Existují náznaky, že došlo k
přehřátí, zejména pokud jde o růst úvěrů v soukromém sektoru, přidanou hodnotu
ve stavebnictví a ceny nemovitostí. Slovinskou ekonomiku těžce zasáhla světová krize. Ta přinesla určitou, pravděpodobně
dočasnou, úpravu salda zahraničního obchodu, ale to je stále v rané fázi. Vysoká zadluženost
nefinančních podniků, včetně těch v odvětví stavebnictví, se projevuje úpadky
podniků, poměrem úvěrů k vlastnímu kapitálu a nesplácením úvěrů. Slovensko: V uplynulém desetiletí zaznamenával běžný účet
Slovenska vysoké a setrvalé schodky, které byly částečně financovány
kapitálovými transfery ze zahraničí. Ukazatel
běžného účtu však překračuje orientační prahovou hodnotou, třebaže jen velmi
málo. Přímé zahraniční investice,
které z velké části směřovaly do výrobních exportně orientovaných odvětví, se
převážně podílely na postupně se zhoršující čisté investiční pozici vůči
zahraničí. Ztráta cenové
konkurenceschopnosti odrážející se v hodnotě ukazatele reálného efektivního
směnného kurzu, který převyšuje orientační prahovou hodnotu, je především
důsledkem silného nominálního zhodnocení a souvisí s vysokým růstem
produktivity, vývozem a světovým podílem na obchodu. Celkově zůstává úroveň zadluženosti veřejného i soukromého sektoru
nízká. Finsko: Několik ukazatelů srovnávacího přehledu
týkajících se postavení vůči zahraničí, jako např. ztráta podílu na vývozu,
převyšuje orientační prahové hodnoty. Běžný účet je přebytkový, i když se přebytek snižuje, přičemž odráží
celosvětové zpomalení ekonomiky, ale také strukturální změny v exportních
odvětvích, ke kterým došlo během posledních deseti let. Kromě toho i když ztráta cenové konkurenceschopnosti byla po většinu
uplynulého desetiletí poměrně omezená, v posledních letech již došlo k
výraznější ztrátě v důsledku pomalé úpravy mezd související s klesající
produktivitou. Srovnávací přehled
také poukazuje na trvalý nárůst úrovně zadluženosti soukromého sektoru v
průběhu posledního desetiletí, která nyní přesahuje orientační prahovou hodnotu
a jež byla do značné míry zapříčiněna rostoucím počtem hypoték. Ceny nemovitostí se v posledním desetiletí
zvýšily navzdory určité mírné úpravě během let 2008–2009. V roce 2010 začaly ceny opět narůstat, a to tempem převyšujícím
orientační prahovou hodnotu, i když od druhé poloviny roku 2011se růst cen
zmírnil. Švédsko: Vykazovalo trvale vysoké přebytky běžného
účtu přesahující orientační prahovou hodnotu. To bylo na jedné straně způsobeno kladnou pozicí v oblasti úspor
soukromého a veřejného sektoru, ale také do jisté míry omezenými domácími
investicemi, zejména v odvětví stavebnictví. Ukazatele vývoje nákladů, jako jsou jednotkové náklady práce a reálné
efektivní směnné kurzy, nepoukazují na ztrátu cenové konkurenceschopnosti. V domácí ekonomice Švédsko vykazuje velmi
vysokou úroveň dluhu soukromého sektoru, která značně převyšuje orientační
prahovou hodnotu. Vzrůstá zadluženost
domácností, která je nyní na vysoké úrovni navzdory nedávnému pomalejšímu růstu
úvěrů. To je odrazem výrazného
nárůstu cen nemovitostí v průběhu uplynulých patnácti let, jejichž stabilizace
započala teprve nedávno. Spojené království: Spojené království ztratilo během posledního
desetiletí podíl na vývozu, přičemž ukazatel je vyšší než prahová hodnota,
ačkoliv v posledních letech došlo k určité stabilizaci. Ke ztrátě podílu na trhu došlo navzdory podstatnému znehodnocení
reálného efektivního směnného kurzu během posledních let. Současně vykázalo Spojené království schodky běžného účtu, i když nižší
než orientační prahová hodnota. Vysoká
úroveň soukromého dluhu je rovněž problémem v souvislosti se špatnou situací v
oblasti veřejných financí a se zvyšujícím se veřejným dluhem. Dluh domácností z velké části způsobují hypotéky
v souvislosti s vysokým kumulovaným zvýšením cen nemovitostí. I když se jak dluh domácností, tak reálné ceny
nemovitostí snížily, stále zůstávají vysoké, což naznačuje, že odstranění
těchto nerovnováh musí nadále pokračovat, přičemž důležitým aspektem je
rychlost nápravy. 5. Hlavní zjištění a závěry Toto
první provedení postupu při makroekonomické nerovnováze se odehrává ve ztíženém
ekonomickém prostředí, ve kterém převládají obavy týkající se státního dluhu. Všechny členské státy se přizpůsobují dopadu
krize, avšak rozsah a závažnost se u jednotlivých států liší. Jak objasňuje poslední roční analýza růstu[22], kterou předložila Komise,
kromě úprav významných nerovnováh, které se utvořily během předchozích let, se
Unie a členské státy rovněž potýkají se vzájemně provázanými problémy, jak se
vypořádat s nízkým růstem a vysokou nezaměstnaností, zajištěním
udržitelných veřejných financí a obnovou stability finančního systému. Cíl snížit nerovnováhy uznává také skupina G20, v
rámci které je prováděn postup dohledu s cílem podpořit řádné obnovení
rovnováhy, pokud jde o podmínky celosvětového růstu. Náprava
makroekonomických nerovnováh již v mnoha členských státech probíhá, zejména
v těch, které mají/měly vysoké schodky zahraničního obchodu a velké
nerovnováhy ve struktuře aktiv a pasiv domácnosti a/nebo podniků a ve veřejném
sektoru. Tento proces ještě nějakou
dobu potrvá, i když v krátkodobém horizontu vede v mnoha členských státech
k výraznému nárůstu nezaměstnanosti a snížení úrovně ekonomické činnosti. Jak zdůraznila roční analýza růstu, pro členské
státy, které jsou postiženy makroekonomickými nerovnováhami, budou mít velký
význam reformy na podporu růstu produktivity díky svému pozitivnímu dopadu na
potenciální produkt a schopnosti nápravy[23]. Za stávajících okolností je riziko nových
nerovnováh tažených poptávkou obecně nízké, i když jakmile se růst obnoví, mohl
by se opětovně projevit tlak na trzích s aktivy. Vzhledem k
tomu, že hospodářská situace a politiky v zemích programu jsou již pod zvýšeným
dohledem, nejsou tyto země v rámci postupu při makroekonomické nerovnováze
posuzovány[24]. Jedná se o Řecko, Irsko, Portugalsko a
Rumunsko. Lotyšsko podléhá
následnému programu dohledu, protože program pomoci pro zlepšení platební
bilance skončil dne 19. ledna 2012, a je proto posuzováno v této zprávě. Na
základě ekonomických závěrů ze srovnávacího přehledu se Komise domnívá, že
v několika členských státech je zapotřebí další hloubkové analýzy s cílem
podrobněji prošetřit jejich problémy. Široký záběr odráží skutečnost, že toto je první použití dohledu v
rámci tohoto postupu, a proto se rovněž musí zabývat nápravou již dříve
nakumulovaných nerovnováh. Jedná se o
tyto členské státy: Belgii,
Bulharsko, Dánsko, Španělsko, Francii, Itálii, Kypr, Maďarsko, Slovinsko,
Finsko, Švédsko a Spojené království. Identifikované členské státy
čelí různým problémům a potenciálním rizikům, včetně vedlejších účinků. V některých členských státech je třeba napravit
kumulované nerovnováhy jak v domácí ekonomice, tak vůči zahraničí. Tyto státy budou muset snížit vysokou celkovou
zadluženost a znovu dosáhnout konkurenceschopnosti s cílem zlepšit své vyhlídky
týkající se růstu a exportní výkonnost. V několika členských státech pomůže podrobná analýza posoudit hnací
síly produktivity, konkurenceschopnost a vývoj obchodu, jakož i dopady
kumulované zadluženosti a stupeň souvisejících nerovnováh.
V některých zemích dochází k rychlé nápravě částečně v
důsledku dohánění vyspělých ekonomik a tento vývoj může vyžadovat podrobnější
šetření. Navzdory celkové dobré
makroekonomické výkonnosti vykazují některé země vývoj na trzích aktiv, včetně
zejména v oblasti bydlení, a pokračující narůstání dluhu v soukromém
sektoru, což rovněž vyžaduje další analýzu. Vyvozování ekonomických
závěrů ze srovnávacího přehledu ukazatelů poukazuje na potřebu další
horizontální analýzy hybných sil a dopadů doporučení v případě vysokých
a setrvalých přebytků běžného účtu, zejména v některých členských
státech eurozóny. Během následujících
měsíců Komise provede další posouzení rozdílů v ekonomické výkonnosti mezi
členskými státy, včetně prozkoumání obchodních a finančních vztahů mezi zeměmi
se schodkem a přebytkem, a prozkoumá možnosti, jak opětovně získat rovnováhu v
eurozóně a v globálním kontextu. Rovněž posoudí úlohu strukturálních faktorů, včetně fungování trhu
služeb, prostřednictvím jejich dopadu na domácí spotřebu a investice, jako
hnacích sil setrvalých přebytků, a tak zdůrazní nezbytná doporučení v oblasti
politiky. V této souvislosti Komise
také dále prostuduje vliv dohánění vyspělých ekonomik. V rámci mnohostranného
dohledu a v souladu s čl. 3 odst. 4 nařízení Komise vyzývá Radu a Euroskupinu k
projednání této zprávy. Komise rovněž
uvítá zpětnou vazbu od Evropského parlamentu a dalších zúčastněných stran. Komise zohlední tuto diskuzi a začne připravovat
hloubkové přezkumy příslušných členských států. [1] Definici nerovnováhy je možno nalézt v
článku 2 nařízení o prevenci a nápravě makroekonomické nerovnováhy. [2] Rada schválila srovnávací přehled v
závěrech Rady pro hospodářské a finanční věci (ECOFIN) ze dne 7. listopadu
2011. Evropský parlament přijal
usnesení dne 15. prosince 2011. Evropská
rada pro systémová rizika odpověděla dopisem ze dne 9. prosince 2011. [3] Nařízení (EU) č. 1176/2011 o prevenci a
nápravě makroekonomické nerovnováhy. [4] Pracovní dokument útvarů Komise, včetně
návrhu plánovaného srovnávacího přehledu, kterého se konzultace týkala, lze
nalézt na této internetové stránce: INTERNETOVÁ
ADRESA. Kromě toho Komise zveřejní
informační dokument s dalšími důkazy, které odůvodňují vybrané ukazatele a
jejich vlastnosti. [5] Usnesení Evropského parlamentu přijaté
dne 15. prosince 2011:
http://ec.europa.eu/dgs/economy_finance/index_en.htm. [6] Závěry Rady pro hospodářské a finanční
věci (ECOFIN) ze dne 8. listopadu 2011;
http://www.consilium.europa.eu/uedocs/cms_data/docs/pressdata/en/ecofin/125976.pdf. [7] Názory Evropské rady pro systémová
rizika na zamýšlené ukazatele srovnávacího přehledu, které jsou důležité pro
stabilitu finančního trhu, jsou na adrese: http://ec.europa.eu/dgs/economy_finance/index_en.htm. [8] http://ec.europa.eu/dgs/economy_finance/index_en.htm. [9] Kromě toho ukazatel týkající se vývoje
nezaměstnanosti je interpretován ve spojení s jinými, na budoucnost více
orientovanými ukazateli přehledu a používá se k lepšímu pochopení potenciální
závažnosti makroekonomických nerovnováh, pokud jde o jejich pravděpodobné
trvání a schopnost ekonomiky se přizpůsobit. [10] http://ec.europa.eu/dgs/economy_finance/index_en.htm. [11] Viz poznámka pod čarou č. 7. [12] Je třeba uvést, že některé ukazatele
přehledu, zejména vývoj úvěrů a cen nemovitostí, rovněž odrážejí toto hledisko. Předpokládá se, že do konce roku 2012 vznikne
ukazatel týkající se bankovního/finančního sektoru, který bude včas zahrnut do
přehledu ukazatelů pro následující evropský semestr. [13] Tyto převody rovněž zahrnují příliv kapitálu
ze strukturálních fondů EU. V případě
Slovenska a Polska by započítání salda kapitálového účtu znamenalo hodnotu
ukazatele v rámci limitů orientačních prahových hodnot. Rovněž Řecko, Španělsko a Portugalsko těží ze silného přílivu ze
strukturálních fondů EU. [14] Statistika čisté investiční pozice vůči
zahraničí zaznamenává čistou finanční pozici (závazky po odečtení aktiv) dané
země vůči zbytku světa. Údaje
zahrnují výši přímých a portfoliových investic, finančních derivátů a jiných
investic a rezervních aktiv. [15] Čistý zahraniční dluh ukazuje čistou pozici
země vůči zbytku světa, pokud jde o závazky, které vyžadují platby jistiny
a/nebo úroků dlužníkem někdy v budoucnosti. Čistý zahraniční dluh lze odvodit z čisté investiční pozice vůči
zahraničí odečtením nedluhových zahraničních závazků (např. vlastního
kapitálu). [16] V roce 2009 se růst jednotkových nákladů
práce rychle zvýšil, protože velký pokles produktivity v důsledku ztráty
produkce a hromadění pracovní síly převyšovaly často výrazné úpravy mezd. Průměrný růst jednotkových nákladů práce se však
v roce 2010 výrazně zpomalil a v roce 2011 byl mírný. [17] Ve srovnávacím přehledu lze rozlišení
orientačních prahových hodnot pro členské země eurozóny a mimo eurozónu
ekonomicky odůvodnit. Pokud jde o
jednotkové náklady práce, důvodem pro toto rozlišení je, že ve většině
členských států mimo eurozónu, tj. těch, které přistoupily k EU v roce 2004 a
později, probíhala od počátku 90. let liberalizace obchodu, která zahrnovala
přirozený proces sbližování cen faktorů, což s sebou přineslo relativně
rychlejší růst nákladů práce. [18] Zdá se, že tyto závěry se zhruba potvrzují
rovněž při pohledu na změnu podílů na vývozu na základě objemu obchodu se
zbožím. [19] Vlády na sebe převzaly velké podmíněné
závazky soukromého sektoru, jež mohou ovlivnit jejich vnímanou úvěruschopnost,
i když bezprostředně nedopadají na úroveň zadluženosti. Dochází rovněž k přenášení účinků ze soukromého sektoru na veřejný
sektor, protože subjekty soukromého sektoru (nejen finanční instituce) se mohou
stát velkými věřiteli států, čímž se státy stávají zranitelnými při fiskálních
potížích. [20] I když dluh soukromého sektoru na základě
konsolidovaných čísel je v Belgii nižší kvůli vysokému podílu vnitropodnikových
úvěrů. [21] Dosud nebyla zahájena formální jednání. [22] http://ec.europa.eu/commission_2010-2014/president/news/documents/pdf/ags_en.pdf. [23] Viz rovněž makroekonomická příloha k roční
analýze růstu: http://ec.europa.eu/commission_2010-2014/president/news/documents/pdf/annex_2_en.pdf. [24] To je také v souladu s přístupem obsaženým v
návrhu Komise na nařízení o posílení hospodářského a rozpočtového dohledu nad
členskými státy, ve kterých dochází k závažným obtížím, pokud jde o jejich
finanční stabilitu v eurozóně, nebo jsou těmito obtížemi ohroženy, předneseném
dne 23. listopadu 2011 – KOM(2011) 819 v konečném znění.