27.1.2007 |
BG |
Официален вестник на Европейския съюз |
C 20/11 |
Жалба, подадена на 27 ноември 2006 г. от L & D, S.A. срещу решението на Първоинстанционния съд (четвърти състав), постановено на 7 септември 2006 г. по дело T-168/04, L & D, S.A./СХВП
(Дело C-488/06 P)
(2007/C 20/17)
Език на производството: испански
Страни
Жалбоподател: L & D, S.A. (представител: S. Miralles Miravet, адвокат)
Други страни в производството: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) и Julios Sämann Ltd
Искания
— |
Да се отмени изцяло решението на Първоинстанционния съд. |
— |
Да се отменят точки 1 и 3 от диспозитива на решението на втори апелативен състав на СХВП от 15 март 2004 г., доколкото това решение, от една страна, частично отменя решението на отдела по споровете и отказва регистрацията на заявената марка за стоки от клас 3 и 5 и, от друга страна, осъжда страните да понесат направените от тях разноски в производствата по възражение и обжалване. |
— |
да се осъди СХВП да заплати всички съдебни разноски. |
Правни основания и основни доводи
Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94 (1)
Първоинстанционният съд е нарушил член 8, параграф 1, буква б) на Регламент (ЕО) № 40/94, стигайки до заключението, че: (i) по-ранната марка на Общността № 91.991 е придобила отличителен характер; (ii) заявената за регистрация фигуративна марка със словесен елемент „Aire Limpio“ № 252.288 и по-ранната фигуративна марка на Общността № 91.991 са подобни; и (iii) е съществувала вероятност от объркване.
Нарушение на член 73 от Регламент (ЕО) № 40/94
Отделът по споровете на СХВП (решение от 25 февруари 2003 г.) и апелативният състав (решение от 15 март 2004 г.) са ограничили проверката си до заявената за регистрация марка („Aire Limpio“ № 252.288) и до по-ранната марка на Общността № 91.991. Въпреки това, Първоинстанционният съд се е позовал и на документи, които са свързани с други марки и се отнасят по-специално до международна марка № 328.915 „ARBRE MAGIQUE“. В резултат на това, мотивите на обжалваното решение съдържат позоваване на марка, която самият ответник е изключил от сравнителния анализ, проведен с цел да се установи наличие на вероятност от объркване. Поради това жалбоподателят не е имал възможност да се защити в достатъчна степен срещу доводите и доказателствата, отнасящи се до други марки, различни от марката на Общността № 91.991, на които се основава диспозитивът на обжалваното решение на Първоинстанционния съд.
(1) Регламент (ЕО) № 40/94 на Съвета от 20 декември 1993 година относно марката на Общността. (ОВ 1994, L 11, стр. 1).