7.12.2020 |
BG |
Официален вестник на Европейския съюз |
C 423/15 |
Преюдициално запитване от Landgericht Ravensburg (Германия), постъпило на 24 юли 2020 г. — QY/Bank 11 für Privatkunden und Handel GmbH
(Дело C-336/20)
(2020/C 423/23)
Език на производството: немски
Запитваща юрисдикция
Landgericht Ravensburg
Страни в главното производство
Ищец: QY
Ответник: Bank 11 für Privatkunden und Handel GmbH
Преюдициални въпроси
1) |
Относно законовата фикция, уредена в член 247, параграф 6, втора алинея, трето изречение и параграф 12, първа алинея, трето изречение от Einführungsgesetz zum Bürgerlichen Gesetzbuche (Въвеждащ закон към Гражданския кодекс, наричан по-нататък „EGBGB“)
При отрицателен отговор на въпрос 1, буква б): |
2) |
Относно задължителната информация съгласно член 10, параграф 2 от Директива 2008/48/ЕО:
При утвърдителен отговор на въпрос 1, буква a) и/или на някой от въпрос 2, букви a)—в): |
3) |
Относно погасяването на правото на отказ съгласно член 14, параграф 1, първо изречение от Директива 2008/48:
Независимо от отговорите на посочените по-горе въпроси 1—3: |
4. |
Относно правото на едноличен съдебен състав да отправи преюдициално запитване съгласно член 267, параграф 2 ДФЕС Член 348a, параграф 2, точка 1 от Zivilprozessordnung (Граждански процесуален кодекс), доколкото се отнася и до постановяването на определения за отправяне на преюдициално запитване съгласно член 267, параграф 2 ДФЕС, несъвместим ли е с правото на националните съдилища да сезират Съда съгласно член 267, параграф 2 ДФЕС, и следователно трябва да бъде неприложим при постановяването на определения за отправяне на преюдициално запитване? |
(1) Директива 2008/48/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 април 2008 година относно договорите за потребителски кредити и за отмяна на Директива 87/102/ЕИО на Съвета (ОВ L 133, 2008 г., стр. 66).