6.5.2019 |
BG |
Официален вестник на Европейския съюз |
C 155/29 |
Жалба, подадена на 22 януари 2019 г. от Федерална република Германия срещу решението, постановено от Общия съд (девети разширен състав) на 13 декември 2018 г. по съединени дела T-339/16, T-352/16 и T-391/16, Ville de Paris, Ville de Bruxelles и Ayuntamiento de Madrid/Европейска комисия
(Дело C-177/19 P)
(2019/C 155/36)
Езици на производството: испански и френски
Страни
Жалбоподател: Федерална република Германия (представители: J. Möller, S. Eisenberg и D. Klebs)
Други страни в производството: Европейска комисия, Ville de Paris, Ville de Bruxelles, Ayuntamiento de Madrid
Искания на жалбоподателя
Жалбоподателят моли Съда:
1. |
да отмени решението на Общия съд на Европейския съюз от 13 декември 2018 г. по съединени дела T-339/16, T-352/16 и T-391/16, |
2. |
да отхвърли жалбите, |
3. |
да осъди жалбоподателите да заплатят съдебните разноски в производството пред Общия съд и пред Съда, |
4. |
при условията на евентуалност, да измени посоченото по-горе решение на Общия съд в точка 3 от диспозитива, така че действието на отменената уредба да бъде запазено за максимален период от време, който е значително по-дълъг от 12 месеца, считано от момента на влизане в сила на решението на Общия съд. |
Основания и основни доводи
В подкрепа на жалбата си жалбоподателят изтъква четири основания:
На първо място, Общият съд погрешно е допуснал жалбите за разглеждане. Като е приел, че общините жалбоподатели са пряко засегнати от Регламент (ЕС) 2016/646 при изпълнението на правомощията им, свързани с приемането на мерки относно атмосферното замърсяване, Общият съд е допуснал грешка при прилагане на правото.
Второ, решението на Общия съд страда от липса на мотиви, тъй като не съдържа такива по отношение на въпроса в каква степен този регламент засяга пряко жалбоподателите. По-скоро Общият съд е приел, че жалбоподателите са пряко засегнати единствено поради факта, че Директива 2007/46/ЕО не допуска да се налагат забрани за движение на превозните средства, отговарящи на норма Евро 6. Това тълкуване на Директива 2007/46 също е неправилно.
Трето, Общият съд е приел неправилно от правна гледна точка и по-специално в нарушение на член 5, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 715/2007, че Комисията не е била оправомощена да приеме Регламент 2016/646 в конкретния му вид. Общият съд не е взел предвид, че Комисията разполага със съществено право на преценка, когато в Регламент 2016/646 е определила коефициенти на съответствие за измерването на емисии при извършването на тестове в реални условия на движение (RDE). За разлика от приетото от Общия съд, не става въпрос за изменение в граничните стойности, определени в Регламент № 715/2007, а за спецификации, които са необходими с оглед на новостта и особеността на измервателната процедура (мерки на толерантност).
Четвърто, Общият съд е допуснал грешка при прилагане на правото, като е приел, че е възможно Регламент 2016/646 да бъде частично отменен от правна страна. Общият съд не е съобразил, че измервателната процедура на практика не може да се прилага без коефициенти на съответствие и че за целите на приемането Комисията умишлено е обвързала задължителния характер на процедурата RDE с въвеждането на коефициенти на съответствие.
При условията на евентуалност, германското правителство твърди, че Общият съд не е съобразил в достатъчна степен факта, че за законодателя на Съюза е невъзможно да приеме нова правна уредба в срока, определен в съдебното решение. Поради тази причина действието на отменената с решението на Общия съд уредба следва да се запази за максимален период от време, който е значително по-дълъг от дванадесет месеца, считано от момента на влизане в сила на решението на Общия съд.