14.12.2020 |
BG |
Официален вестник на Европейския съюз |
C 433/3 |
Решение на Съда (голям състав) от 6 октомври 2020 г. (преюдициално запитване Conseil d'État, Cour constitutionnelle — Белгия, Франция) — La Quadrature du Net (C-511/18 и C-512/18), French Data Network (C-511/18 и C-512/18), Fédération des fournisseurs d’accès à Internet associatifs (C-511/18 и C-512/18), Igwan.net (C-511/18)/Premier ministre (C-511/18 и C-512/18), Garde des Sceaux, ministre de la Justice (C-511/18 и C-512/18), Ministre de l’Intérieur (C-511/18), Ministre des Armées (C-511/18), Ordre des barreaux francophones et germanophone, Académie Fiscale ASBL, UA, Liga voor Mensenrechten ASBL, Ligue des Droits de l’Homme ASBL, VZ, WY, XX/Conseil des ministres
(Съединени дела C-511/18, C-512/18 и C-520/18) (1)
(Преюдициално запитване - Обработване на лични данни в областта на електронните съобщения - Доставчици на електронни съобщителни услуги - Доставчици на услуги за съхраняване на данни и доставчици на достъп до интернет - Общо и неизбирателно запазване на данни за трафик и на данни за местонахождение - Автоматизиран анализ на данните - Достъп в реално време до данните - Защита на националната сигурност и борба с тероризма - Борба с престъпността - Директива 2002/58/ЕО - Приложно поле - Член 1, параграф 3 и член 3 - Поверителност на електронните съобщения - Защита - Член 5 и член 15, параграф 1 - Директива 2000/31/ЕО - Приложно поле - Харта на основните права на Европейския съюз - Членове 4, 6 — 8 и 11 и член 52, параграф 1 - Член 4, параграф 2 ДЕС)
(2020/C 433/03)
Език на производството: френски
Запитваща юрисдикция
Conseil d'État, Cour constitutionnelle
Страни в главното производство
(Дела C-511/18 и C-512/18)
Жалбоподатели: La Quadrature du Net (C-511/18 и C-512/18), French Data Network (C-511/18 и C-512/18), Fédération des fournisseurs d’accès à Internet associatifs (C-511/18 и C-512/18), Igwan.net (C-511/18),
Ответници: Premier ministre (C-511/18 и C-512/18), Garde des Sceaux, ministre de la Justice (C-511/18 и C-512/18), Ministre de l’Intérieur (C-511/18), Ministre des Armées (C-511/18)
в присъствието на: Privacy International (C-512/18), Center for Democracy and Technology (C-512/18),
(Дело C-520/18)
Жалбоподатели: Ordre des barreaux francophones et germanophone, Académie Fiscale ASBL, UA, Liga voor Mensenrechten ASBL, Ligue des Droits de l’Homme ASBL, VZ, WY, XX
Ответник: Conseil des ministres
в присъствието на: Child Focus (C-520/18)
Диспозитив
1) |
Член 15, параграф 1 от Директива 2002/58/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 12 юли 2002 година относно обработката на лични данни и защита на правото на неприкосновеност на личния живот в сектора на електронните комуникации (Директива за правото на неприкосновеност на личния живот и електронни комуникации) във връзка с членове 7, 8 и 11 и член 52, параграф 1 от Хартата на основните права на Европейския съюз трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска законодателни мерки, които предвиждат превантивно общо и неизбирателно запазване на данни за трафик и на данни за местонахождение за целите, предвидени в посочения член 15, параграф 1. За сметка на това член 15, параграф 1 от Директива 2002/58, изменена с Директива 2009/136, във връзка с членове 7, 8 и 11 и член 52, параграф 1 от Хартата на основните права допуска законодателни мерки:
при положение че тези мерки гарантират с ясни и точни правила, че запазването на разглежданите данни е подчинено на спазването на съответните материални и процесуални условия и че засегнатите лица разполагат с ефективни гаранции срещу рисковете от злоупотреби. |
2) |
Член 15, параграф 1 от Директива 2002/58, изменена с Директива 2009/136, във връзка с членове 7, 8 и 11 и член 52, параграф 1 от Хартата на основните права трябва да се тълкува в смисъл, че допуска национална правна уредба, която задължава доставчиците на електронни съобщителни услуги, от една страна, да използват автоматизиран анализ, както и да събират в реално време по-специално данни за трафик и данни за местонахождение, и от друга страна, да събират в реално време технически данни за местонахождението на използваните крайни устройства, ако:
|
3) |
Директива 2000/31 на Европейския парламент и на Съвета от 12 юли 2002 година относно обработката на лични данни и защита на правото на неприкосновеност на личния живот в сектора на електронните комуникации (Директива за правото на неприкосновеност на личния живот и електронни комуникации) трябва да се тълкува в смисъл, че не е приложима в областта на защитата на поверителността на съобщенията и на физическите лица при обработването на лични данни в рамките на услугите на информационното общество, като тази защита според случая се урежда от Директива 2002/58, изменена с Директива 2009/136, или от Регламент 2016/679 на Европейския парламент и на Съвета относно защитата на физическите лица във връзка с обработването на лични данни и относно свободното движение на такива данни и за отмяна на Директива 95/46/EО. Член 23, параграф 1 от Регламент 2016/679 във връзка с членове 7, 8 и 11 и член 52, параграф 1 от Хартата на основните права трябва да се тълкува в смисъл, не допуска национална правна уредба, която налага на доставчиците на достъп до обществени съобщителни услуги в интернет и на доставчици на услуги за съхраняване на информация задължение за общо и неизбирателно запазване по-специално на лични данни, свързани с тези услуги. |
4) |
Национална юрисдикция не може да прилага разпоредба от националното си право, която я оправомощава да ограничи във времето действието на обявяването на незаконосъобразността, което ѝ е възложено по силата на това право по отношение на национално законодателство, което налага на доставчиците на електронни съобщителни услуги с оглед по-специално на опазването на националната сигурност и борбата с престъпността, общо и неизбирателно запазване на данни за трафик и на данни за местонахождение, което противоречи на член 15, параграф 1 от Директива 2002/58, изменена с Директива 2009/136, във връзка с членове 7, 8 и 11 и член 52, параграф 1 от Хартата на основните права. Този член 15, параграф 1, тълкуван в светлината на принципа на ефективност, изисква националният наказателен съд да не взема предвид данни и доказателства, получени чрез несъвместимо с правото на Съюза общо и неизбирателно запазване на данни за трафик и на данни за местонахождение в рамките на наказателно производство, образувано срещу заподозрени в престъпни деяния лица, ако тези лица не са в състояние да обсъдят ефективно тези данни и доказателства от област, в която са необходими специални познания, които съдът няма, които могат да окажат съществено влияние върху преценката на фактите и обстоятелствата. |