19.8.2019 |
BG |
Официален вестник на Европейския съюз |
C 280/2 |
Решение на Съда (голям състав) от 24 юни 2019 г. (преюдициално запитване от Rechtbank Amsterdam — Нидерландия) — Изпълнение на европейската заповед за арест, издадена срещу Daniel Adam Popławski
(Дело C-573/17) (1)
(Преюдициално запитване - Съдебно сътрудничество по наказателноправни въпроси - Европейска заповед за арест - Рамкови решения - Липса на директен ефект - Предимство на правото на Съюза - Последици - Рамково решение 2002/584/ПВР - Член 4, точка 6 - Рамково решение 2008/909/ПВР - Член 28, параграф 2 - Декларация, позволяваща на направилата я държава членка да продължи да прилага действащите нормативни актове за трансфер на осъдени лица, приложими преди 5 декември 2011 г. - Късно направена декларация - Последици)
(2019/C 280/02)
Език на производството: нидерландски
Запитваща юрисдикция
Rechtbank Amsterdam
Страна в главното производство
Daniel Adam Popławski
в присъствието на: Openbaar Ministerie
Диспозитив
1) |
Член 28, параграф 2 от Рамково решение 2008/909/ПВР на Съвета от 27 ноември 2008 година за прилагане на принципа за взаимно признаване към съдебни решения по наказателни дела, с които се налагат наказания лишаване от свобода или мерки, включващи лишаване от свобода, за целите на тяхното изпълнение в Европейския съюз, трябва да се тълкува в смисъл, че декларация, направена от държава членка въз основа на тази разпоредба след датата на приемане на посоченото рамково решение, не може да породи правно действие. |
2) |
Принципът на предимство на правото на Съюза трябва да се тълкува в смисъл, че не задължава национална юрисдикция да остави без приложение разпоредба от националното право, несъвместима с разпоредби от рамково решение, като например разглежданите в главното производство рамкови решения, чиито правни последици се запазват в съответствие с член 9 от Протокол № 36 относно преходните разпоредби, приложен към Договорите, тъй като тези разпоредби нямат директен ефект. Органите на тези държавите членки, включително съдебните, обаче са длъжни във възможно най-голяма степен да тълкуват националното си право в съответствие с правото на Съюза по начин, който им позволява да осигурят резултат, съвместим с преследваната от съответното рамково решение цел. |