27.2.2017 |
BG |
Официален вестник на Европейския съюз |
C 63/31 |
Жалба, подадена на 12 декември 2016 г. — Scandlines Danmark и Scandlines Deutschland/Комисия
(Дело T-890/16)
(2017/C 063/42)
Език на производството: английски
Страни
Жалбоподатели: Scandlines Danmark ApS (Копенхаген, Дания), Scandlines Deutschland GmbH (Хамбург, Германия) (представител: L. Sandberg-Mørch, lawyer)
Ответник: Европейска комисия
Искания на жалбоподателите
Жалбоподателите искат от Общия съд:
— |
да отмени решението на Европейската комисия от 30 септември 2016 г. (наричано по-нататък „обжалваното решение“) относно някои мерки за помощ, предоставени на определени трети страни във връзка с финансирането на планирането, изграждането и експлоатирането на проекта за постоянна транспортна връзка в провлака Фемарн-Белт; |
— |
да осъди Комисията да заплати съдебните разноски на жалбоподателите. |
Основания и основни доводи
В подкрепа на жалбата си жалбоподателите излагат десет основания.
1. |
Първото основание е твърдението, че Комисията е допуснала грешка в правото като е приела, че потенциалното свръхкомпенсиране при железопътните такси представлява съществуваща помощ, разрешена от решението за строителство. |
2. |
Второто основание е твърдението, че Комисията е допуснала грешка в правото като е приела, че безвъзмездното ползване на държавна собственост представлява съществуваща държавна помощ, разрешена от решението за строителство. |
3. |
Третото основание е твърдението, че Комисията е допуснала грешка в правото като е приела, че държавните гаранции за третата засегната страна представляват съществуваща помощ, разрешена от решението за планиране. |
4. |
Четвъртото основание е твърдението, че Комисията е допуснала грешка в правото като е приела, че капиталовите инжекции представляват съществуваща помощ, разрешена от решението за планиране. |
5. |
Петото основание е твърдението, че Комисията е допуснала грешка в правото като е приела, че държавните заеми представляват съществуваща помощ, разрешена от решението за планиране. |
6. |
Шестото основание е твърдението, че Комисията е допуснала грешка в правото като е приела, че държавната помощ, надвишаваща разрешената сума с решението за планиране представлява съществуваща помощ. |
7. |
Седмото основание е твърдението, че Комисията е допуснала грешка в правото като е приела, че данъчните предимства представляват съществуваща помощ, разрешена от решението за планиране. |
8. |
Осмото основание е твърдението, че Комисията е допуснала грешка в правото като е приела, че обжалваните мерки за помощ за фазата на планирането са били разрешени в решението за строителство. |
9. |
Деветото основание е твърдението, че Комисията е нарушила задължението си да започне официална процедура по разследване. |
10. |
Десетото основание е твърдението, че Комисията не е изпълнила задължението си по изложените съображения. |