Дело C‑504/14
Европейска комисия
срещу
Република Гърция
„Неизпълнение на задължения от държава членка — Околна среда — Опазване на природата — Директива 92/43/ЕИО — Член 6, параграфи 2 и 3 и член 12, параграф 1, букви б) и г) — Дива флора и фауна — Опазване на естествените местообитания — Морска костенурка Caretta caretta — Опазване на морските костенурки в залива Кипарисия — Територия от значение за Общността „Кипарисийски дюни“ — Опазване на видовете“
Резюме — Решение на Съда (четвърти състав) от 10 ноември 2016 г.
Околна среда—Опазване на естествените местообитания и на дивата флора и фауна—Директива 92/43—Специални защитени зони—Задължения на държавите членки—Забрана за влошаване на състоянието на естествените местообитания и местообитанията на видовете—Неизпълнение на задължения—Доказателствена тежест върху Комисията—Обхват
(член 6, параграфи 2 и 4 от Директива 92/43 на Съвета)
Околна среда—Опазване на естествените местообитания и на дивата флора и фауна—Директива 92/43—Специални защитени зони—Задължения на държавите членки—Определяне на необходимите консервационни мерки—Неприемане на временни мерки за опазване на дадена зона в периода до приключването на съдебните дела относно проект за строителство с вредни последици—Неизпълнение на задължения
(член 6, параграф 2 от Директива 92/43 на Съвета)
Иск за установяване на неизпълнение на задължения—Преценка на основателността от Съда—Положение, което следва да бъде взето предвид—Положение към момента на изтичане на срока, определен в мотивираното становище
(член 258 ДФЕС)
Околна среда—Опазване на естествените местообитания и на дивата флора и фауна—Директива 92/43—Специални защитени зони—Задължения на държавите членки—Забрана за влошаване на състоянието на естествените местообитания и местообитанията на видовете—Изключение за проектите, които са оправдани по наложителни причини от по-важен обществен интерес—Необходимост да се изследва наличието на алтернативни решения с по-малко вредни последици и да се претеглят съответните интереси
(член 6, параграфи 2—4 от Директива 92/43 на Съвета)
Околна среда—Опазване на естествените местообитания и на дивата флора и фауна—Директива 92/43—Специални защитени зони—Задължения на държавите членки—Забрана за влошаване на състоянието на естествените местообитания и местообитанията на видовете—Обхват—Приложимост по отношение както на новите, така и на съществуващите увреждащи дейности
(член 4, параграф 2 и член 6, параграф 2 от Директива 92/43 на Съвета)
Иск за установяване на неизпълнение на задължения—Доказване на неизпълнението—Доказателствена тежест върху Комисията—Представяне на обстоятелства, от които е видно неизпълнението на задължения
(член 258 ДФЕС)
Околна среда—Опазване на естествените местообитания и на дивата флора и фауна—Директива 92/43—Специални защитени зони—Задължения на държавите членки—Оценка на въздействието на проект върху дадена територия—Неприложимост на задължението, в случай че дейността е извършена без разрешението на съответната държава членка
(член 6, параграф 3 от Директива 92/43 на Съвета)
Околна среда—Опазване на естествените местообитания и на дивата флора и фауна—Директива 92/43—Строго опазване на животинските видове, посочени в буква а) от приложение IV—Мерки, необходими за установяване на система за опазване
(член 12, параграф 1, букви б) и г) от Директива 92/43 на Съвета и буква а) от приложение IV към нея)
Околна среда—Опазване на естествените местообитания и на дивата флора и фауна—Директива 92/43—Опазване на видовете—Задължения на държавите членки—Понятие за умишлено обезпокояване
(член 12, параграф 1 от Директива 92/43 на Съвета)
Съответната дейност може да се смята за съобразена с член 6, параграф 2 от Директива 92/43 за опазване на естествените местообитания и на дивата флора и фауна само ако е гарантирано, че тази дейност не води до никакво обезпокояване, което може да засегне в значителна степен целите на Директива 92/43, и по-точно целите ѝ в областта на опазването на естествените местообитания, флората и фауната. За да констатира нарушение на член 6, параграф 2 от Директива 92/43, Комисията трябва да докаже в достатъчна степен от правна гледна точка, че съответната държава членка не е взела подходящите мерки за защита, за да не допусне експлоатацията на проектите — доколкото се извършва след класифицирането на съответната защитена територия — да доведе до влошаване на състоянието на местообитанията на засегнатите видове и до обезпокояване на тези видове, което би могло да има съществени последици с оглед на целта на въпросната директива да се осигури опазването на споменатите видове.
Въпреки това, за да установи нарушение на член 6, параграф 2 от Директива 92/43, не е нужно Комисията да доказва наличието на причинно-следствена връзка между експлоатацията на построените по проекта съоръжения и значителното обезпокояване на съответните видове. Всъщност е достатъчно тази институция да докаже, че има вероятност или опасност тази експлоатация да причини подобно обезпокояване на тези видове. Ако Комисията е доказала наличието на подобна вероятност или опасност, това все пак не изключва възможността съответната държава членка да докаже, че разглежданата мярка отговаря на изискванията по член 6, параграф 4 от Директива 92/43 и че е извършен анализ на въздействието ѝ върху целите за опазване на защитената зона.
(вж. т. 28—30)
Държавата членка не е изпълнила специфичното си задължение по член 6, параграф 2 от Директива 92/43, когато — макар че нито е разрешила отварянето на пътища, нито сама е отворила съответните пътища в специалната защитена зона по смисъла на Директива 92/43 за опазване на естествените местообитания и на дивата флора и фауна — се е ограничила с това да образува наказателни производства срещу ръководителите на дружеството, построило въпросните пътища, и да наложи административни санкции на това дружество, от една страна, и от друга, да поддържа пред националните съдилища, че посочените пътища са незаконни и трябва да бъдат премахнати.
Всъщност, като не е взела временни мерки за опазване на зоната с цел ограничаване на използването на разглежданите пътища до приключването на различните съдебни дела относно законността и евентуалното премахване на тези пътища, а същевременно нищо не сочи това да е било правно или фактически невъзможно, съответната държава членка не е изпълнила задълженията си по член 6, параграф 2 от Директива 92/43.
(вж. т. 54, 55 и 57)
Вж. текста на решението.
(вж. т. 69)
Макар че по принцип разполагането на платформи на плажа в специална защитена зона с цел улесняване на придвижването на хора с увреждания би могло да се разглежда като направено по наложителни причини от по-важен обществен интерес във връзка със здравето на хората по смисъла на член 6, параграф 4 от Директива 92/43 за опазване на естествените местообитания и на дивата флора и фауна, обосноваването с подобни съображения предполага в частност да се изследва наличието на алтернативни решения с по-малко вредни последици и да се претеглят съответните интереси въз основа на анализ по член 6, параграф 3 на въздействието по отношение на целите за опазване на защитената територия. Когато държавата членка не предлага никакво обяснение в тази посока, разрешението за разполагане на такава платформа съставлява нарушение на член 6, параграф 2 от Директивата.
(вж. т. 77)
По силата на Директива 92/43 за опазване на естествените местообитания и на дивата флора и фауна предвидената в нея забрана за влошаване на състоянието не се изчерпва със задължението на съответната държава членка да забранява или прекратява само нови увреждащи дейности. В това отношение държавата членка не е изпълнила задълженията си по член 6, параграф 2 от Директива 92/43, когато не е взела подходящите мерки за защита, за да не допусне съществуващото обществено осветление да обезпокоява морската костенурка Caretta caretta след включването на специалната защитена зона в списъка на териториите от значение за Общността по член 4, параграф 2 от Директивата.
(вж. т. 100 и 101)
Вж. текста на решението.
(вж. т. 111)
Член 6, параграф 3 от Директива 92/43 за опазване на естествените местообитания и на дивата флора и фауна предвижда процедура по оценяване, която има за цел да гарантира посредством предварителен контрол, че планове или проекти, които не са непосредствено свързани с управлението на съответната територия или необходими за него, но може да ѝ окажат значително влияние, се разрешават само доколкото няма да имат отрицателно влияние върху тази територия. Оттук следва, че тази разпоредба е приложима само когато компетентните национални органи разрешават определени проекти, доколкото това разрешение трябва да е предшествано от подходяща оценка на въздействието на проекта върху съответната територия.
Следователно член 6, параграф 3 от Директива 92/43 не се прилага по отношение на дейностите, за чието извършване се изисква разрешение, но които са осъществени без разрешение, тоест незаконно.
(вж. т. 120—122)
Вж. текста на решението.
(вж. т. 140, 141 и 148)
Вж. текста на решението.
(вж. т. 159)