27.1.2007 |
BG |
Официален вестник на Европейския съюз |
C 20/23 |
Иск, предявен на 5 декември 2006 г. — Koninklijke Wegenbouw Stevin/Комисия
(Дело T-357/06)
(2007/C 20/35)
Език на производството: нидерландски
Страни
Ищец: Koninklijke Wegenbouw Stevin BV (представители: E.H. Pijnacker Hordijk и Y. de Vries, advocaten)
Ответник: Комисия на Европейските общности
Искания на ищеца
— |
да се отмени по отношение на ищеца Решение на Комисията C(2006) 4090 окончателен от 13 септември 2006 г. във връзка с процедура по член 81 ЕО (Дело COMP/38.456 — Битум — Нидерландия), съобщено на Koninklijke Wegenbouw Stevin на 25 ноември 2006 г.; |
— |
субсидиарно, да се отмени по отношение на ищеца член 2 от решението, но във всички случаи да се намали значително размера на наложената му с член 2 от решението санкция; |
— |
да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски. |
Правни основания и основни доводи
Ищецът оспорва Решение на Комисията C(2006) 4090 окончателен от 13 септември 2006 г. във връзка с процедура по член 81 ЕО (Дело COMP/38.456 — Битум — Нидерландия), с което му е наложена санкция за нарушение на член 81 ЕО.
В подкрепа на исканията си ищецът твърди, че е налице неправилна преценка на фактическите обстоятелства, довела до неправилна преценка на практиките на пътностроителните предприятия в контекста на член 81 ЕО. Според ищеца е налице много тежко обичайно нарушение на нормите на европейското право в областта на конкуренцията от страна на доставчиците на битум. Петте най-важни купувачи на битум са се опитали да противодействат на този картел с основна цел да си осигурят възможно най-изгодни общи отстъпки.
Освен това, ищецът твърди, че при определяне на размера на наложената санкция е нарушен член 81 ЕО и член 23 на Регламент (EO) 1/2003. Основният размер на санкцията е твърде висок, а увеличението поради липсата на сътрудничество и поради твърдяната му водеща и подбудителска роля е необосновано.
В заключение, ищецът твърди, че Комисията е отказала да му предостави достъп до становищата на всички останали адресати на съобщенията за твърдени нарушения. Това поведение противоречи на правото на защита.