3.4.2012 |
BG |
Официален вестник на Европейския съюз |
CE 99/43 |
Четвъртък, 25 ноември 2010 г.
Специален доклад на Европейския омбудсман до Европейския парламент във връзка с проектопрепоръката до Европейската комисия по жалба 676/2008/RT (съгласно член 205, параграф 2,1-ва част)
P7_TA(2010)0436
Резолюция на Европейския парламент от 25 ноември 2010 г. относно специалния доклад на Европейския омбудсман до Европейския парламент във връзка с проектопрепоръката до Европейската комисия по жалба 676/2008/RT (2010/2086(INI))
2012/C 99 E/09
Европейският парламент,
— |
като взе предвид специалния доклад на Европейския омбудсман до Европейския парламент, представен на 24 февруари 2010 г., |
— |
като взе предвид член 228, параграф 1, втора алинея, от Договора за функционирането на Европейския съюз (предишен член 195 от ДЕО), |
— |
като взе предвид член 41, параграф 1, член 42 и член 43 от Хартата на основните права на Европейския съюз, |
— |
като взе предвид Решение 94/262/ЕОВС, ЕО, Евратом на Европейския парламент от 9 март 1994 г. относно правилата и общите условия за изпълнението на функциите на омбудсмана (1), последно изменено с Решение 2008/587/ЕО, Евратом на Европейския парламент от 18 юни 2008 г. (2), |
— |
като взе предвид съобщението на Комисията до Европейския парламент и Европейския омбудсман относно отношенията с жалбоподателя при нарушения на правото на Общността (3), |
— |
като взе предвид член 205, параграф 2, първа фраза от своя правилник, |
— |
като взе предвид доклада на комисията по петиции (A7-0293/2010), |
А. |
като има предвид, че член 228 от Договора за функционирането на Европейския съюз оправомощава Европейския омбудсман да получава жалби от всеки гражданин на Съюза относно случаи на лошо администриране в действията на институциите или органите на Съюза, |
Б. |
като има предвид, че жалбите, подадени от граждани на ЕС, представляват важен източник на информация относно евентуални нарушения на правото на ЕС, |
В. |
като има предвид, че в съответствие с член 41 от Хартата на основните права на Европейския съюз „всеки има право засягащите го въпроси да бъдат разглеждани от институциите, органите, службите и агенциите на Съюза безпристрастно, справедливо и в разумен срок“, |
Г. |
като има предвид, че на 1 март 2007 г. неправителствена организация, действаща в областта на опазването на околната среда, изиска от Комисията достъп до информация и документи на Генерална дирекция „Промишленост и предприятия“ и бившия заместник-председател на Комисията, отговорен за промишлеността и предприятията, във връзка със срещи между Комисията и представители на сектора на автомобилостроенето, при които е разглеждан въпросът за подхода на Комисията по отношение на емисиите на въглероден диоксид от автомобили, |
Д. |
като има предвид, че Комисията предостави достъп до 15 от общо 18 писма, изпратени до тогавашния член на Комисията г-н Гюнтер Ферхойген, но отказа достъп до три писма, изпратени от германския автомобилостроител „Порше“, поради факта, че тяхното оповестяване би накърнило защитата на търговските интереси на дружеството, |
Е. |
като има предвид, че член 1, буква а) от Регламент (ЕО) № 1049/2001 относно публичния достъп до документи на Европейския парламент, на Съвета и на Комисията (4) предвижда, че целта на регламента е да гарантира възможно най-широк достъп до документите на Съвета, Европейския парламент и Комисията, и като има предвид, че в съответствие с установената съдебна практика на Съда на Европейския съюз, всякакви изключения от този принцип трябва да се тълкуват стриктно, |
Ж. |
като има предвид, че Комисията отказа да предостави на жалбоподателя достъп до съответните писма от „Порше“ АД въз основа на първо тире от член 4, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1049/2001, съобразно което „институциите отказват достъп до документи в случаите, когато оповестяването би засегнало защитата на търговските интереси на физическо или юридическо лице, включително по отношение на интелектуалната собственост …“, |
З. |
като има предвид, че въпросните писма са изпратени от „Порше“ АД в рамките на консултациите на Комисията с основните заинтересовани страни относно преразглеждането на стратегията на Общността за намаляване на емисиите на въглероден диоксид от леките автомобили и че във връзка с това е имало вероятност трите писма да съдържат информация за бизнес отношенията на „Порше“ АД и че съответно Комисията е можела да ги разгледа като попадащи в обхвата на изключението, установено в член 4, параграф 2, първо тире, от Регламент (ЕО) № 1049/2001, |
И. |
като има предвид, че службите на омбудсмана направиха проверка на трите писма от „Порше“ АД, както и на разменени електронни съобщения между Комисията и „Порше“, в които Комисията информира „Порше“, че възнамерява да не оповестява трите писма, и като има предвид, че омбудсманът, въз основа на проверката, стигна до заключението, че Комисията е отказала неоснователно пълен достъп до писмата от „Порше“ АД съобразно член 41, параграф 2, първо тире, и частичен достъп съобразно член 4, параграф 6 от Регламент (ЕО) № 1049/2001 (5), и че това е пример за лошо администриране, |
Й. |
като има предвид, че на 27 октомври 2008 г. омбудсманът отправи проектопрепоръка към Комисията, в която излага подробностите от своя фактически и правен анализ и заявява, че Комисията следва да предостави достъп до трите писма, изпратени от „Порше“ АД до бившия заместник-председател г-н Гюнтер Ферхойген, в тяхната цялост, или да обмисли частичното им оповестяване, |
К. |
като има предвид, че омбудсманът, въз основа на член 195 от ДЕО (понастоящем член 228 от ДФЕС) изиска от Комисията да представи обстойно становище в рамките на три месеца, т.е. в срок до 31 януари 2009 г., |
Л. |
като има предвид, че Комисията не представи своето становище в рамките на тримесечния срок, предвиден в член 228 от ДФЕС, а вместо това изиска шест удължавания на срока за представяне на обстойно становище по отношение на проектопрепоръката на омбудсмана, и че през юли и след това отново през септември 2009 г. омбудсманът информира секретариата на Комисията за намерението си да представи специален доклад до Парламента, ако не получи отговор на проектопрепоръката си, |
М. |
като има предвид, че новата Комисия, след като встъпи в длъжност, действително предостави достъп до писмата, но че това се случи повече от 15 месеца след издаването на проектопрепоръката, вместо трите месеца, установени в статута на омбудсмана и в член 228 от ДФЕС, |
Н. |
като има предвид, че Комисията, като забави отговора си на проектопрепоръката в продължение на 15 месеца, наруши задължението си да сътрудничи на омбудсмана лоялно и добросъвестно в хода на проверката на случай 676/2008/RT и че това е в ущърб не само на междуинституционалния диалог, но и на обществения имидж на ЕС, |
О. |
като има предвид, че омбудсманът е забелязал забавяния от страна на Комисията в друг случай, свързан с достъп до документи (355/2007(TN)FOR), в който Комисията е трябвало да представи подробно становище относно проектопрепоръката на омбудсмана в срок до 31 октомври 2009 г., но все още не е сторила това, |
П. |
като има предвид, че Комисията спази първоначалните срокове за отговор на жалби в само четири от 22 случая, включващи достъп до документи, разглеждани от омбудсмана през 2009 г.; като има предвид, че в 14 от тези 22 случая тя представи отговора си с повече от 30 дни закъснение, и в шест случая представи отговора си с най-малко 80 дни закъснение, |
Р. |
като има предвид, че отговорност на Парламента като единствения избран орган на ЕС е да пази и защитава независимостта на Европейския омбудсман при изпълнението на задълженията му към гражданите на ЕС и да следи за изпълнението на неговите препоръки, |
1. |
Подкрепя критичните забележки на Европейския омбудсман и неговата препоръка до Комисията във връзка с жалба 676/2008/RT; |
2. |
Признава, че прекомерното забавяне на отговора до омбудсмана в този случай представлява нарушение на задължението на Комисията за лоялно сътрудничество, предвиден в Договора; |
3. |
Изразява сериозна загриженост от общата практика на забавяне и възпрепятстване, прилагана от Комисията по отношение на разследванията на омбудсмана в случаи, свързани с достъпа до документи; |
4. |
Припомня, че в контекста на консултациите, предвидени в член 4, параграф 4 на Регламент (ЕО) № 1049/2001, Комисията трябва да определи срок за отговор на третата страна, автор на документа, и подчертава, че Комисията следва да прилага тези правомощия по начин, който й дава възможност да спазва собствените си срокове (6); |
5. |
Припомня свързаната със случая съдебна практика, засягаща принципа на лоялно сътрудничество (член 4, параграф 3 от ДЕС), според който институциите на Съюза имат задължението да си сътрудничат добросъвестно в отношенията помежду си, и отбелязва, че това задължение е ясно регламентирано в новия член 13, параграф 2 от ДЕС; |
6. |
Счита, че нежеланието за сътрудничество от страна на Комисията в този и други случаи рискува да подкопае доверието на гражданите в Комисията и да отслаби способността на Европейския омбудсман и на Европейския парламент да осъществяват адекватен и ефективен надзор върху Комисията, и че това нежелание като такова е в противоречие със самия принцип на правовата държава, на който е основан ЕС; |
7. |
Изисква Комисията да даде гаранции на Европейския парламент, че занапред ще изпълнява задължението си за лоялно сътрудничество с Европейския омбудсман; |
8. |
Счита, че ако Комисията не даде такива гаранции и/или продължава с тактиката си да не сътрудничи на омбудсмана, Парламентът може да санкционира Комисията и тези санкции може да включват, наред с другото, прехвърляне на част от бюджета за административни разходи на Комисията в резерва; |
9. |
Възлага на своя председател да предаде настоящата резолюция на Съвета, Комисията и Европейския омбудсман. |
(1) ОВ L 113, 4.5.1994 г., стр. 15.
(2) ОВ L 189, 17.7.2008 г., стp. 25.
(3) ОВ С 244, 10.10.2002 г., стр. 5.
(4) ОВ L 145, 31.5.2001 г., стр. 43.
(5) Член 4, параграф 6 от Регламент (ЕО) 1049/2001 гласи: „Ако само част от искания документ е обект на едно или няколко от горепосочените изключения, останалите части на документа се разпространяват.“
(6) Член 5, параграф 5 от Подробните правила за прилагането на Регламент (ЕО) № 1049/2001, приложени към Решение 2001/937/ЕО на Комисията, предвижда, че: „Третата страна, автор на документа, с която са проведени консултации, разполага с определен срок за отговор, който не може да е по-кратък от пет работни дни, но трябва да даде възможност на Комисията да спази собствените си срокове за отговор.“