Доклад на Комисията до Европейския Парламент и Съвета за прилагането от държавите-членки на директива 95/50/ЕО на Съвета относно единните процедури за проверка на автомобилния превоз на опасни товари /* COM/2007/0795 окончателен */
[pic] | КОМИСИЯ НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ | Брюксел, 13.12.2007 COM(2007) 795 окончателен ДОКЛАД НА КОМИСИЯТА ДО ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТА ЗА ПРИЛАГАНЕТО ОТ ДЪРЖАВИТЕ-ЧЛЕНКИ НА ДИРЕКТИВА 95/50/ЕО НА СЪВЕТА ОТНОСНО ЕДИННИТЕ ПРОЦЕДУРИ ЗА ПРОВЕРКА НА АВТОМОБИЛНИЯ ПРЕВОЗ НА ОПАСНИ ТОВАРИ СЪДЪРЖАНИЕ 1. УВОД 3 2. ИСТОРИЯ НА ДОСИЕТО 3 3. ДИРЕКТИВА 95/50/EО 4 4. Доклади от държавите-членки 4 5. Изчисляване на резултатите 5 6. ЧЕСТОТА НА ПРОВЕРКИТЕ В ДЪРЖАВИТЕ-ЧЛЕНКИ 6 7. ДЯЛ НА ТРАНСПОРТНИТЕ ОПЕРАЦИИ, КОИТО НАРУШАВАТ ЗАКОНОДАТЕЛСТВОТО 6 8. САНКЦИИ 7 9. ЗАКЛЮЧЕНИЯ 7 ПРИЛОЖЕНИЕ І: ХРОНОЛОГИЧЕСКА ПОСЛЕДОВАТЕЛНОСТ (1997-2005) НА БРОЯ НА ПРОВЕРКИТЕ, НАРУШЕНИЯТА И РЕГИСТРИРАНИТЕ САНКЦИИ ВЪВ ВСЯКА ДЪРЖАВА-ЧЛЕНКА 8 ПРИЛОЖЕНИЕ ІІ: БРОЙ НА ПРОВЕРКИТЕ СПРЯМО БРОЯ НА ПЪТУВАНИЯТА, ИЗВЪРШЕНИ ОТ МПС, ПРЕВОЗВАЩИ ОПАСНИ ТОВАРИ (%) 2003 – 2005 (НОВИ ДЪРЖАВИ-ЧЛЕНКИ 2004 – 2005) 11 ПРИЛОЖЕНИЕ III: БРОЙ НА ПРОВЕРКИТЕ И ДЯЛ НА ЧУЖДЕСТРАННИТЕ МПС, ПРОВЕРЕНИ ПРЕЗ 2003-2005 12 ПРИЛОЖЕНИЕ ІV: БРОЙ НА НАРУШЕНИЯТА ЗА ВСЯКА ПРОВЕРКА 2003 – 2005 14 ПРИЛОЖЕНИЕ V: САНКЦИИ ПО ВИДОВЕ 2003 – 2005 15 1. УВОД Директива 95/50/ЕО на Съвета относно единните процедури за проверка на автомобилния превоз на опасни товари бе приета на 6 октомври 1995 г. и държавите-членки трябваше да въведат в сила най-късно до 1 януари 1997 г[1]. необходимите законови, подзаконови и административни разпоредби за спазване на настоящата директива. Директива 95/50/ЕО изисква от всяка държава-членка да изпраща на Комисията доклад за приложението на същата директива за всяка календарна година не по-късно от дванадесет месеца след края на въпросната година[2]. Директивата също изисква Комисията да изпраща на Европейския парламент и Съвета поне на веднъж на три години доклад за приложението на директивата от страна на държавите-членки[3]. Докладът на Комисията се базира на годишните доклади, получени от държавите-членки. Това е третият доклад за приложението на Директива 95/50/ЕО на Съвета в държавите-членки и обхваща периода 2003-2005 г. Първият доклад[4] обхващаше периода 1997-1998 г, а вторият доклад[5] - периода 1999-2002 г. В следствие на разширяването на ЕС на 1 май 2004 г. десет нови държави-членки са включени в настоящия доклад. Новите държави-членки бяха задължени да предоставят данни само за 2004 и 2005 г. 2. ИСТОРИЯ НА ДОСИЕТО Директива 94/55/ЕО на Съвета от 21 ноември 1994 г. относно сближаване на законодателствата на държавите-членки по отношение на автомобилния превоз на опасни товари[6] и нейните изменения[7] въвежда хармонизирани правила за превоз на опасни товари между държавите-членки, а също така и превози на територията на една и съща държава-членка. Техническите приложения към Директива 94/55/ЕО са идентични по съдържание с техническите приложения на международната спогодба ADR[8]. Следователно Директива 94/55/ЕО транспонира в законодателството на Общността техническите разпоредби на ADR, където са изложени единни правила за безопасен международен превоз на опасни товари по шосе. Добавената стойност на директивата е, че тя включва в обхвата си и вътрешния трафик на национално равнище с цел хармонизиране в рамките на Общността на условията, с оглед на които се превозват опасни товари по шосе, като по този начин се цели също така и подобряване на пътната безопасност на национално равнище. Приложение А към Директива 94/55/ЕО изброява опасните товари, които могат да се превозват по шосе и задава правилата за пакетиране, етикетиране и описание на стоките в транспортната документация. Приложение В задава правилата, които се прилагат към МПС и транспортните операции. 3. ДИРЕКТИВА 95/50/EО С оглед на Директива 94/55/ЕО и с цел по-нататъшно подобряване на нивото на безопасността при превоза на опасни товари и за да се гарантира достатъчен брой проверки се извършват по един хармонизиран начин, Съветът прие на 6 октомври 1995 г. Директива 95/50/ЕО относно единните процедури за проверка на автомобилния превоз на опасни товари. Директивата включва хармонизиран списък за сверка, използван от държавите-членки, а също така и хармонизиран списък от кодове за нарушения до 2004 г. През 2004 г. приложенията към директивата бяха изменени[9] и кодовете за нарушения бяха променени, като се предвиждат три рискови категории, считано от 2005 г. Тези единни проверки засягат всички транспортни операции по шосе, свързани с опасни товари на територията на дадена държава-членка или товари, влизащи на територията на тази държава-членка от трети държави, без оглед на държавата, в която е регистрирано МПС. Директивата цели да гарантира, че един представителен дял от превозите на опасни товари, транспортирани по шосе, са обект на проверки, извършвани на случаен принцип, като същевременно с това бъде обхванат голям участък от пътната мрежа. Проверки могат да бъдат извършвани и на територията на предприятията,като превантивна мярка или след като са били констатирани нарушения на пътя, които застрашават безопасността. 4. Доклади от държавите-членки Доклади бяха получени от всички държави-членки, задължени да изпратят доклади за целия период 2003–2005 г. Докладите от новите държави-членки, задължени да изпратят доклади за периода от 2004 г. нататък, обхващаха целия период или част от него. Една държава-членка не предостави никакви данни. Държави-членки, предоставили доклади за всички години за периода 2003–2005 г. | Белгия, Дания, Германия, Ирландия, Гърция, Испания, Франция, Италия, Люксембург, Нидерландия, Австрия, Португалия, Словения, Финландия, Швеция и Обединеното кралство. | Държави-членки, предоставили доклади за част от периода 2003–2005 г. (задължително от 2004 г.) | Чешката република (2004–2005), Естония (2004–2005), Латвия (2004–05), Литва (2004–2005), Унгария (2004–2005), Малта (2005), Полша (2005) и Словакия (2005) | Държави-членки, непредоставили никакъв доклад за периода 2003–2005 г. | Кипър | При изготвянето на докладите си, държавите-членки бяха приканени да използват хармонизираните кодове за нарушения от Приложение ІІ към директивата до 2004 г., новите категории за рискове от нарушения през 2005 г. и да ги предоставят според образеца от Приложение ІІІ към директивата, изменена през 2005 г. Не всички държави-членки се съобразиха с този образец. Както и при предишните доклади, някои държави-членки използваха кодовете от списъка за сверка (Приложение І към директивата), докато други следваха собствена система за групиране на нарушенията. През 2005 г. много държави-членки все още използваха своите обичайни практики, други вече въведоха новите категории за рискове от нарушения. Не беше следователно възможно да се изготви съгласуван поглед върху видовете нарушения. В действителност, такъв поглед би увеличил още повече дела на категорията „други нарушения“, който в последния доклад вече беше достигнал 57,78 %. Резюме на докладите фигурира в Приложение І към настоящия доклад. Приложение І съдържа хронологическа последователност (1997-2005) на броя на проверките, нарушенията и регистрираните санкции във всяка държава-членка. 5. Изчисляване на резултатите Държавите-членки бяха приканени да предоставят в докладите си прогноза за количеството опасни стоки за превоз, изразено в тонове или в тонове за километър. Не много държави-членки предоставиха тази информация. Беше следователно приложен използваният при предишните доклади подход: за изчисляването на данните беше използван дял от 6 % от всички превозени стоки като константна средна стойност за оценката на количеството превозени опасни товари[10], среден пътен отрязък от 110 километра и средно количество от 10 тона за превозени опасни товари. Въз основа на тези данни бе изчислен броят на пътуванията, извършени от превозните средства, извършващи превоз на опасни товари. Този резултат бе съпоставен с броя на извършените в страната проверки, за да се получи информация за честотата на проверките под формата на процентно съотношение на броя на проверките спрямо броя на пътуванията. С цел да се предостави балансирана основа за различните държави-членки, всички пътувания бяха изчислени въз основа на статистически данни, предоставени от Евростат. 6. ЧЕСТОТА НА ПРОВЕРКИТЕ В ДЪРЖАВИТЕ-ЧЛЕНКИ Една от целите на директивата е да продължи подобряването на равнището на сигурност чрез осигуряване провеждането на достатъчен брой проверки. Честотата на пътните проверки в държавите-членки през периода 2003–2005 г. е посочена в таблицата в Приложение ІІ. Въз основа на тази таблица и резултатите от предишни доклади може да се заключи, че: 1) Честотата на проверките в Европейския съюз като цяло е намаляла от 0,27 % (1997–1998 г.) до 0,23 % (1999–2002 г.) и, при включване на повечето държави-членки след 2004 г., отново се е увеличила на 0,29 % (2003–2005 г.). 2) В Чешката република, Германия, Унгария и Словения честотата на проверките през периода 2003–2005 г. надхвърля 60 %; в Австрия, Франция, Полша и Швеция тя е около 0,25 %; в Белгия, Финландия и Малта е малко над 0,10 %, а в останалите държави – 0,06 % или по-малко. Необходимо е въпреки това да се отбележи, че в някои държави-членки значителна част от наличния капацитет за контрол е използван за провеждане на проверки в самите предприятия. Тези проверки също се основават на член 6 от Директива 95/50/EО, но не са отразени в данните; 3) разликата в броя проверки при държавите с най-висок брой проверки спрямо тези с най-нисък е над 30 пъти. Данните, представени от Унгария, надвишават значително представените от останалите държави-членки. Необходимо е да се отбележи, че тази държава-членка, която не е представила доклад, е изключена от всички данни. С оглед оценката на равнозначността на проверките, провеждани от национални оператори, с тези, провеждани от чуждестранни такива, проведените от всяка държава-членка проверки, както и делът на проверените чуждестранни моторни превозни средства, фигурират в Приложение ІІІ. Този дял е обект на значителни колебания. Все пак, тъй като най-голяма част проверени чуждестранни моторни превозни средства се среща в държавите на транзит, тези дялове изглеждат разумни, особено при отчитане на географските позиции. Може следователно да се заключи, че няма основание в това отношение проверките да бъдат счетени за небалансирани. 7. ДЯЛ НА ТРАНСПОРТНИТЕ ОПЕРАЦИИ, КОИТО НАРУШАВАТ ЗАКОНОДАТЕЛСТВОТО Делът на транспортните операции, които нарушават законодателството, беше изчислен при съпоставяне на всички типове нарушения по отношение на проверяваното моторно превозно средство (по отношение на самото моторно превозно средство, шофьора, документацията или превозваните стоки). Поради факта, че са възможни повече от едно нарушение по отношение на дадено моторно превозно средство, полученото число в такива случаи може да е изкуствено високо. Това трябва да се вземе предвид при оценката на данните. Сведенията за периода 2003–2005 г. за дела нарушения при една проверка са представени в табличен вид в Приложение № ІV. При съпоставяне на данните с резултатите от предишните доклади може да се заключи, че: 1) делът нарушения при една проверка в Европейския съюз като цяло е нараснал от 0,22 (1997–1998 г.) до 0,26 (1999–2002) и след това отново е намалял до 0,18 (2003–2005 г.); 2) в зависимост от конкретната държава, делът нарушения при една проверка през периода 1999–2002 г. се е колебаел между 0,02 до почти 2,00; 3) в Австрия, Естония, Ирландия, Малта и Португалия делът нарушения при една проверка през периода 2003–2005 г. е значително по-висок в сравнение със средния за ЕС (0,26). В повечето държави той е между 0,10 и 0,50. Данните посочват, че пътните проверки са необходими и представляват важно средство за повишаване на сигурността при превоза на опасни стоки, въпреки че съпоставянето на честотата на проверките (Приложение ІІ) с дела нарушения (Приложение ІV) не предоставя правопропорционална взаимовръзка. 8. САНКЦИИ Информацията за санкциите беше в много случаи непълна. В Приложение V е представен информиращ преглед на видовете санкции в държавите-членки. Най-честата санкция е глобата (80 %), следвана от предупреждението (около 20 %); до съдебно преследване е прибягвано много рядко. 9. ЗАКЛЮЧЕНИЯ Въпреки че повечето от държавите-членки са извършили пътни проверки по отношение на превозваните опасни стоки през периода 2003–2005 г., честотата на проверките се колебае значително. През последните години и при отчитане на разширяването от 2004 г., средната честота на проверките в Европейския съюз се е увеличила. Обосновка за провеждането на проверките може ясно да се види в дела моторни превозни средства, за които при проверките е било установено, че нарушават законодателството, въпреки лекото намаляване в Европейския съюз на дела нарушения при една проверка. Въз основа на настоящия доклад, Комисията подчертава, че пътните проверки са ефективно средство за установяване на проблемите, свързани със сигурността на превоза на опасни стоки и нейното подобряване. От друга страна, проверките, провеждани от някои държави-членки в предприятията, са очевидно също така ефективен начин на контрол, макар че този факт не се забелязва веднага от приложенията към настоящия доклад. В заключение Комисията би желала да привлече вниманието на държавите-членки към факта, че е необходимо използването на съгласувани докладни формуляри, както и че е необходимо доклади до Комисията да бъдат изпращани от всички държави-членки. С въвеждането и прилагането във всички държави-членки на новите категории за рискове от нарушения ще бъдат постигнати и по-добри доклади. ПРИЛОЖЕНИЕ І: ХРОНОЛОГИЧЕСКА ПОСЛЕДОВАТЕЛНОСТ (1997-2005) НА БРОЯ НА ПРОВЕРКИТЕ, НАРУШЕНИЯТА И РЕГИСТРИРАНИТЕ САНКЦИИ ВЪВ ВСЯКА ДЪРЖАВА-ЧЛЕНКА ПРИЛОЖЕНИЕ ІІ: БРОЙ НА ПРОВЕРКИТЕ СПРЯМО БРОЯ НА ПЪТУВАНИЯТА, ИЗВЪРШЕНИ ОТ МПС, ПРЕВОЗВАЩИ ОПАСНИ ТОВАРИ (%) 2003 – 2005 (НОВИ ДЪРЖАВИ-ЧЛЕНКИ 2004 – 2005) [pic] ПРИЛОЖЕНИЕ III: БРОЙ НА ПРОВЕРКИТЕ И ДЯЛ НА ЧУЖДЕСТРАННИТЕ МПС, ПРОВЕРЕНИ ПРЕЗ 2003-2005 BE | 7159 | 2768 | 67 | 0 | 9994 | 28,37 | CY | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | / | CZ | 21066 | 6804 | 1260 | 0 | 29130 | 27,68 | DE | 198720 | 72098 | 28725 | 0 | 299543 | 33,66 | DK | 1314 | 293 | 33 | 0 | 1640 | 19,88 | EE | 147 | 4 | 0 | 0 | 151 | 2,65 | EL | 1362 | 73 | 67 | 0 | 1502 | 9,32 | ES | 87741 | 10311 | 1174 | 0 | 99226 | 11,57 | FI | 6109 | 325 | 897 | 0 | 7331 | 16,67 | FR | 58343 | 14540 | 1531 | 0 | 74414 | 21,60 | HU | 72110 | 11292 | 32753 | 0 | 116155 | 37,92 | IE | 731 | 36 | 0 | 0 | 767 | 4,69 | IT | 8844 | 547 | 504 | 0 | 9895 | 10,62 | LT | 325 | 110 | 12 | 0 | 447 | 27,29 | LU | 151 | 422 | 29 | 0 | 602 | 74,92 | LV | 574 | 215 | 22 | 0 | 811 | 29,22 | MT | 36 | 0 | 0 | 0 | 36 | 0,00 | NL | 4055 | 1320 | 311 | 0 | 5686 | 28,68 | PL | 10601 | 2054 | 850 | 0 | 13505 | 21,50 | PT | 379 | 51 | 0 | 0 | 430 | 11,86 | SE | 15546 | 2083 | 576 | 500 | 18705 | 14,22 | SI | 4697 | 2682 | 2206 | 0 | 9585 | 51,00 | SK | 77 | 6 | 0 | 0 | 83 | 7,23 | UK | 19632 | 1005 | 38 | 9 | 20684 | 5,04 | EС | 528236 |133913 |74188 |509 |736846 | 28,24 | | ПРИЛОЖЕНИЕ ІV: БРОЙ НА НАРУШЕНИЯТА ЗА ВСЯКА ПРОВЕРКА 2003 – 2005 [pic] ПРИЛОЖЕНИЕ V: САНКЦИИ ПО ВИДОВЕ 2003 – 2005 [pic] [1] ОВ L 249, 17.10.1995 г., стр. 35, последно изменена с Директива 2004/112/ЕО на Комисията от 13 декември 2004 г. за адаптиране към техническия прогрес на Директива 95/50/ЕО на Съвета (ОВ L 367, 14.12.2004 г., стр. 23) [2] Член 9, параграф 1 от директивата [3] Член 9, параграф 2 от директивата [4] COM(2000) 517 окончателен, 06.09.2000 г. [5] COM(2005) 430 окончателен, 15.09.2005 г. [6] OВ L 319, 12.12.1994 г., стр. 7. [7] Директива, последно изменена с Директива 2004/111/ЕО на Комисията от 9 декември 2004 г. за адаптиране към техническия прогрес на Директива 94/55/ЕО на Съвета (ОВ L 365, 10.12.2004 г., стр. 25) [8] Европейската спогодба за международен превоз на опасни товари по шосе, сключена в Женева на 30 септември 1957 г., и нейните изменения, най-актуална е версията от 2005 г. [9] Директива 2004/112/ЕО на Комисията от 13 декември 2004 г. за адаптиране към техническия прогрес на Директива 95/50/ЕО на Съвета (ОВ L 367, 14.12.2004, стр. 23) [10] Данните, отнасящи се за всички превозени товари са взети от статистическия справочник „2006 Енергетика и транспорт в ЕС в числа“, издаден от Евростат. Люксембург, Служба за официални публикации на Европейските общности, 2007 г. Таблица 3.2.5в