13/ 48 |
BG |
Официален вестник на Европейския съюз |
3 |
32004R2238
L 394/1 |
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ |
РЕГЛАМЕНТ (ЕО) № 2238/2004 НА КОМИСИЯТА
от 29 декември 2004 година
за изменение на Регламент № 1725/2003 година относно приемането на някои международни счетоводни стандарти в съответствие с Регламент (ЕО) № 1606/2002 на Европейския парламент и на Съвета относно МСС, МСФО 1, МСС № от 1 до 10, от 12 до 17, от 19 до 24, от 27 до 38, 40 и 41 и ПКР № от 1 до 7, от 11 до 14, от 18 до 27 и от 30 до 33
(текст от значение за ЕИП)
КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОЪЩНОТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 1606/2002 на Европейския парламент и на Съвета от 19 юли 2002 г. относно прилагането на Международните счетоводни стандарти (1) и по-специално член 3, параграф 1 от него,
като има предвид, че:
(1) |
С Регламент (ЕО) № 1725/2003 на Комисията (2) бяха приети някои международни стандарти и разяснения, които бяха налице към 1 септември 2002 г. |
(2) |
На 18 декември 2003 г. Съветът по международни счетоводни стандарти (СМСС) публикува 13 ревизирани международни счетоводни стандарти и даде предизвестие за отменянето на МСС 15 Информация, отразяваща влиянието на промените в цените. Целта на преработването бе по-нататъшното повишаване на качеството и съответствието на съвкупността от съществуващите Международни счетоводни стандарти (МСС). |
(3) |
По принцип целите на този проект за подобрение бяха да се намалят или елиминират алтернативите, повторенията и противоречията в рамките на стандартите, да се решат някои въпроси, свързани с конвергенцията и да се направят подобрения в структурата на съществуващите МСС. Освен това СМСС реши да включи съществуващите разяснения в подобрените стандарти, за да повиши прозрачността и съответствието и да направи стандартите по-изчерпателни. |
(4) |
Консултацията с технически експерти в тази област потвърждава, че ревизираните МСС отговарят на техническите критерии за приемане, предвидени в член 3 от Регламент (ЕО) № 1606/2002, и по-специално изискванията за допринасяне за европейското обществено благосъстояние. |
(5) |
Приемането на стандартите на „подобрените проекти“ означава като последствие, измененията на други международни счетоводни стандарти и разяснения, за да се осигури съответствие между международните счетоводни стандарти. Тези резултантни изменения засягат Международния стандарт за финансови отчети (МСФО) № 1, Международните счетоводни стандарти (МСС) № 7, 12, 14, 19, 20, 22, 23, 29, 30, 34, 35, 36, 37, 38 и 41 и разясненията на Постоянния комитет за разяснения (ПКР) № 7, 12, 13, 21, 22, 25, 27 и 32. Посредством приемането на тези стандарти, разясненията от страна на Постоянния комитет за разяснения (ПКР) № 1, 2, 3, 6, 11, 14, 18, 19, 20, 23, 24, 30 и 33 се отменят. |
(6) |
Следователно Регламент (ЕО) № 1725/2003 трябва да се измени съответно. |
(7) |
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Счетоводния регулаторен комитет. |
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Приложение към Регламент (ЕО) № 1725/2003 се изменя, както следва:
1. |
Международните счетоводни стандарти (МСС) № 1, 2, 8, 10, 16, 17, 21, 24, 27, 28, 31, 33 и 40 се заменят от текста, разгледан в приложението към настоящия регламент; |
2. |
МСС 15 и ПКР № 1, 2, 3, 6, 11, 14, 18, 19, 20, 23, 24, 30 и 33 се заличават; |
3. |
Приемането на МСС 1 означава като последствие изменения на МСС № 12, 19, 34, 35 и 41, за да се осигури съответствие между международните счетоводни стандарти; |
4. |
Приемането на МСС 2 означава като последствие изменения на МСС № 14 и № 34, за да се осигури съответствие между международните счетоводни стандарти; |
5. |
Приемането на МСС 8 означава като последствие изменения на МСФО 1, МСС № 7, 12, 14, 19, 20, 22, 23, 34, 35, 36, 37 и 38 и ПКР № 12, 13, 21, 22, 25, 27 и 31, за да се осигури съответствие между международните счетоводни стандарти; |
6. |
Приемането на МСС 10 означава като последствие изменения на МСС № 22, 35 и № 37, за да се осигури съответствие между международните счетоводни стандарти; |
7. |
Приемането на МСС 16 означава като последствие изменения на МСФО 1, МСС № 14, 34, 36, 37 и 38 и ПКР № 13, 21 и 32, за да се осигури съответствие между международните счетоводни стандарти; |
8. |
Приемането на МСС 21 означава като последствие изменения на МСФО 1, МСС № 7, 12, 29, 34, 38 и 41 и ПКР № 7, за да се осигури съответствие между международните счетоводни стандарти; |
9. |
Приемането на МСС 24 означава като последствие изменения на МСС № 30, за да се осигури съответствие между международните счетоводни стандарти; |
10. |
Приемането на МСС 27 означава като последствие изменения на МСС № 22 и ПКР № 12, за да се осигури съответствие между международните счетоводни стандарти; |
11. |
Приемането на МСС 31 означава като последствие изменения на ПКР № 13, за да се осигури съответствие между международните счетоводни стандарти. |
Член 2
Настоящият регламент влиза в сила на третия ден след публикуването му в Официалния вестник на Европейския съюз.
Прилага се най-късно от 1 януари 2005 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 29 декември 2004 година.
За Комисията
Charlie McCREEVY
Член на Комисията
(1) ОВ L 243, 11.9.2002 г., стр. 1.
(2) ОВ L 261, 13.10.2003 г., стр. 1. Регламент, изменен с Регламент (ЕО) № 2237/2004 (ОВ L 393, 31.12.2004 г., стр. 1.)
ПРИЛОЖЕНИЕ
МЕЖДУНАРОДНИ СЧЕТОВОДНИ СТАНДАРТИ
МСС №
Наименование
МСС 1 |
Представяне на финансовите отчети |
МСС 2 |
Стоково-материални запаси |
МСС 8 |
Счетоводни политики, промени в счетоводните преценки и грешки |
МСС 10 |
Събития след датата на баланса |
МСС 16 |
Имоти, машини, съоръжения и оборудване |
МСС 17 |
Лизинги |
МСС 21 |
Ефекти от промените във валутните курсове |
МСС 24 |
Оповестяване на свързани лица |
МСС 27 |
Консолидирани и индивидуални счетоводни отчети |
МСС 28 |
Инвестиции в асоциирани образувания |
МСС 31 |
Дялове в съвместни предприятия |
МСС 33 |
Доходи на акция |
МСС 40 |
Инвестиционни имоти |
Възпроизвеждането е позволено в рамките на Европейското икономическо пространство. Всички съществуващи права са запазени извън Европейското икономическо пространство, с изключение на правото за възпроизвеждане за целите на личното ползване или други честни сделки. Допълнителна информация може да бъде получена от СМСС на интернет адрес: www.iasb.org.uk
МСС 1
МЕЖДУНАРОДEН СЧЕТОВОДEН СТАНДАРТ 1
Представяне на финансовите отчети
РЕЗЮМЕ
Цел
Обхват
Предназначение на финансовите отчети
Компоненти на финансовите отчети
Определения
Общи съображения
Честно представяне и спазване на МСФО
Действащо образувание
Счетоводно отчитане на база текущото начисляване
Последователност на представянето
Същественост и агрегиране
Прихващане
Сравнителна информация
Структура и съдържание
Въведение
Идентификация на финансовите отчети
Отчетен период
Счетоводен баланс
Разграничаване между текущ/дълготраен
Текущи активи
Текущи пасива
Информация, която трябва да бъде представена в лицевата страна на счетоводния баланс
Информация, която трябва да бъде представена или в лицевата страна на счетоводния баланс или в Приложението с пояснителните бележки
Отчет за приходите и разходите
Печалба или загуба за периода
Информация, която трябва да бъде представена на лицевата страна в Отчета за приходите и разходите
Информация, която трябва да бъде представена или на лицевата страна в Отчета за приходите и разходите или в Приложението с пояснителните бележки
Отчет за промените в собствения капитал
Отчет за паричните потоци
Приложение с пояснителните бележки
Структура
Оповестяване на счетоводните политики
Ключови източници за несигурността на приблизителната оценка
Други оповестявания
Дата на влизане в сила
Отмяна на МСС 1 (Преработен 1997 г.)
Този ревизиран стандарт заменя МСС 1 (Преработен 1997 г.) Представяне на финансовите отчети и трябва да се прилага за годишните периоди, започващи на или след 1 януари 2005 г. Насърчава се по-ранното му прилагане.
ЦЕЛ
1. |
Целта на настоящия стандарт е да определи базата за представяне на финансови отчети с общо предназначение, да осигури сравнимост на финансовите отчети на образуванието както с тези за предходни периоди, така и с финансовите отчети на други образувания. За постигането на тази цел, настоящият стандарт предвижда общите изисквания за представянето на финансовите отчети, насоките за тяхната структура и минималните изисквания за тяхното съдържание. Признаването, оценяването и оповестяването на конкретни сделки и други събития се третират в други стандарти и в разясненията. |
ОБХВАТ
2. |
Този стандарт се прилага по отношение на всички финансови отчети с общо предназначение, изготвени и представени в съответствие с Международните стандарти за финансови отчети (МСФО). |
3. |
Финансови отчети с общо предназначение са тези, които са предназначени да отговорят на нуждите на потребители, които не са в състояние да искат отчети, специално изготвени за посрещане на техните конкретни нужди от информация. Финансовите отчети с общо предназначение включват тези, които се представят индивидуално или в рамките на друг публичен документ, като например годишен отчет или проспект. Този стандарт не се прилага за структурата и съдържанието на консолидираните междинни финансови отчети, подготвени в съответствие с МСС 34 Междинно финансово отчитане. Обаче параграфи 13—41 важат за подобни финансови отчети. Настоящият стандарт се прилага еднакво за всички юридически лица, независимо дали трябва да изготвят консолидирани финансови отчети или индивидуални финансови отчети, както е дефинирано в МСС 27 Консолидирани и индивидуални финансови отчети. |
4. |
МСС 30 Оповестявания в счетоводните отчети на банки и сходни финансови институции специфицира допълнителни изисквания за банки и сходни финансови институции, които са в съответствие с изискванията на настоящия стандарт. |
5. |
Настоящият стандарт използва терминология, която е подходяща за образувания, ориентирани към печалба, включително стопански образувания от обществения сектор. Образувания с нестопански дейности в частния сектор, обществения сектор или в държавния сектор, искащи да приложат този стандарт, може да е необходимо да изменят описанията за конкретни статии в счетоводните отчети и за самите счетоводни отчети. |
6. |
По същия начин образуванията, които нямат акционерен капитал, както е дефинирано в МСС 32 Финансови инструменти: оповестяване и представяне (напр. някои взаимни фондове) и образувания, чийто основен капитал не е под формата на акции (например, някои кооперативни образувания) може да се наложи да адаптират представянето в финансовите отчети на участията на членовете и на притежателите на дялови единици. |
ПРЕДНАЗНАЧЕНИЕ НА ФИНАНСОВИТЕ ОТЧЕТИ
7. |
Финансовите отчети са структурирано представяне на финансовото състояние и финансовите резултати на дадено образувание. Целта на финансовите отчети с общо предназначение е да предоставят информация за финансовото състояние, финансовите резултати и паричните потоци на дадено образувание, която е полезна за широк обхват от потребители при вземането на икономически решения. Финансовите отчети показват също резултатите от стопанисването от страна на ръководството на ресурсите, които са му поверени. За изпълнението на тази цел, финансовите отчети предоставят следната информация за образуванието:
Тази информация, заедно с друга информация в приложенията, помагат на потребителите на финансовите отчети при прогнозирането на бъдещите парични потоци на образуванието и по-специално, тяхното разпределение във времето и сигурността им. |
КОМПОНЕНТИ НА ФИНАНСОВИТЕ ОТЧЕТИ
8. |
Пълният набор от финансови отчет обхваща:
|
9. |
Много образувания представят извън финансовите отчети, финансов преглед от ръководството, който разглежда и пояснява главните характеристики на финансовото изпълнение и финансовото състояние на образуванието и главните несигурности, пред които е изправено. Такъв отчет може да включва преглед на:
|
10. |
Много образувания представят също, извън финансовите отчети, доклади и отчети, като например екологични доклади и отчети за добавената стойност, особено в отрасли, където екологичните фактори са значителни и когато заетите лица се разглеждат като важна група потребители. Докладите и отчетите, представени извън финансовите отчети са извън обхвата на МСФО. |
ОПРЕДЕЛЕНИЯ
11. |
В този стандарт се използват определения със следното значение: Невъзможно прилагане на дадено изискване е невъзможно, когато образуванието не може да го приложи след като положи всички разумни усилия да направи това. Международните стандарти за финансови отчети (МСФО) са стандарти и разяснения, приети от Съвета по международните счетоводни стандарти (СМСС). Те обхващат следното:
|
12. |
Преценката, затова дали даден пропуск или неточност биха могли да повлияят върху икономическите решения на потребителите и така да станат съществени, изисква да се разглеждат характеристиките на тези потребители. Общите положения за изготвянето и представянето на финансови отчети посочва в параграф 25, че „се приема, че потребителите трябва да имат разумно познаване на търговските и икономическите дейности и счетоводството и желание да проучват информацията с разумно старание“. Следователно, преценката трябва да вземе пред вид как би могло разумно да се очаква потребителите с подобни атрибути да бъдат повлияни при вземането на икономически решения. |
ОБЩИ ПОЛОЖЕНИЯ
Честно представяне и спазване на МСФО
13. |
Финансовите отчети представят честно финансовото състояние, финансовото изпълнение и паричните потоци на образуванието. Честното представяне изисква вярно представяне на ефектите от сделките, други събития и условия в съответствие с определенията и критериите за признаване за активи, пасиви, приходи и разходи, предвидени в Общите положения за изготвяне и представяне на финансови отчети. Предполага се, че прилагането на МСФО, с допълнително оповестяване, когато е необходимо, води до финансови отчети, които постигат честно представяне. |
14. |
Образувание, чийто финансови отчети спазват МСФО, прави изрична и безрезервна декларация за такова спазване в приложението с пояснителните бележки. Финансовите отчети няма да се описват като съответстващи на МФСО, освен ако те не съответстват на всички изисквания на МФСО. |
15. |
Практически, при всички обстоятелства, вярното представяне се постига чрез спазване на приложимите МСФО. Честното представяне изисква от образуванието:
|
16. |
Неподходящите счетоводни политики не се коригират нито посредством оповестяване на използваните счетоводни политики, нито посредством разяснителни бележки или материали. |
17. |
В изключително редки обстоятелства, при които ръководството прави извод, че спазването на дадено изискване на даден стандарт или разяснение би било толкова подвеждащо, че би влязло в противоречие с целта на финансовите отчети, предвидена в Общите положения за изготвяне и представяне на финансови отчети, образуванието се отклонява от това изискване, по начина предвиден в параграф 18, ако имащата отношение регулаторна рамка изисква, или не забранява по друг начин такова отклонение. |
18. |
Когато дадено образувание се отклони от дадено изискване на даден стандарт или разяснение в съответствие с параграф 17, то следва да оповести:
|
19. |
Когато дадено образувание се е отклонило от изискване на стандарт или разяснение през предходен период и такова отклонение засяга сумите, признати във финансовите отчети за текущия период, то прави оповестяванията, предвидени в параграф 18, точки в) и г). |
20. |
Параграф 19 се прилага, например, когато дадено образувание се отклони в предходен период от изискване в стандарт или разяснение за оценяване на активи или пасиви и това отклонение засяга оценяването на промените в активите и пасивите, признати във финансовите отчети за текущия период. |
21. |
В изключително редки обстоятелства, когато ръководството прецени, че спазването на дадено изискване на някой стандарт или разяснение ще бъде толкова подвеждащо, че би влязло в противоречие с целите на финансовите отчети, предвидени в Общите положения за изготвяне и представяне на финансови отчети, но имащата отношение регулаторна рамка забранява отклонението от изискването, образуванието трябва в максималната възможна степен да намали забелязаните подвеждащи аспекти на спазването, като оповести:
|
22. |
За целите на параграфи 17—21, дадена единица информация би била в противоречие с целта на финансовите отчети, когато тя не представя честно сделките, другите събития и условията, които претендира, че представя или може да се очаква разумно да представя и впоследствие, би било вероятно да повлияе на икономическите решения, вземани от потребителите на финансовите отчети. Когато се преценява дали спазването на конкретно изискване на даден стандарт или разяснение би било толкова подвеждащо, че би влязло в противоречие с целта на финансовите отчети, предвидени в Общите положения за изготвяне и представяне на финансови отчети, ръководството взема предвид:
|
Действащо образувание
23. |
При изготвянето на финансовите отчети ръководството трябва да направи преценка на способността на образуванието да продължи да функционира като действащо образувание. Финансовите отчети трябва да бъдат изготвени на база на действащо образувание, освен ако ръководството не възнамерява да ликвидира образуванието или да прекрати стопанската дейност, или няма друга реалистична алтернатива освен да направи това. Когато при изготвянето на тази негова преценка, на ръководството са известни съществени несигурности, свързани със събития или условия, които могат да породят значително съмнение, че образуванието може да продължи своята дейност като действащо, тези несигурности трябва да се оповестят. Когато финансовите отчети не са изготвени на база на действащо образувание, този факт трябва да се оповести заедно с базата, на която са изготвени финансовите отчети, както и причините, поради които образуванието не е разглеждано като действащо. |
24. |
При преценяването дали предположението за действащо образувание е подходящо, ръководството взема предвид цялата налична информация за обозримото бъдеще, което трябва да бъде поне но без да се ограничава до, дванадесет месеца от датата на баланса. Степента на преценката зависи от фактите във всеки конкретен случай. Когато образуванието има история на рентабилна дейност години наред и има достъп до финансови ресурси, може да се направи заключение, че счетоводството на база на действащо образувание е подходяща, без да се налагат детайлни анализи. В други случаи ръководството може да има нужда да прецени широк диапазон от фактори по отношение на текущата и очаквана рентабилност, схемите за погасяване на дългове и потенциалните източници на ресурси за заместващо финансиране преди да може да получи удовлетворяващи го доказателства, че прилагането на базата на действащо образувание е подходяща. |
Счетоводно отчитане на база текущо начисляване
25. |
Образуванието трябва да изготвя финансовите си отчети, с изключение на информацията за паричните потоци, използвайки счетоводното отчитане на база текущо начисляване. |
26. |
При счетоводното отчитане на база текущо начисляване позициите се признават като активи, пасиви, собствен капитал, приходи и разходи (елементите на финансовите отчети), когато те удовлетворяват определенията и критериите за признаване за тези елементи в Общите положения за изготвяне и представяне на финансови отчети. |
Последователност на представянето
27. |
Представянето и класификацията на статиите във финансовите отчети трябва да се запазят и през следващите периоди освен ако:
|
28. |
Значително придобиване или изваждане от употреба или преглед на представянето на финансовите отчети може да наложат финансовите отчети да бъдат представени по различен начин. Образуванието променя представянето на финансовите си отчети само ако промененото представяне предоставя информация, която е надеждна и по-подходяща за потребителите на финансовите отчети и че променената структура има вероятност да продължи да се прилага, така че да не се влошава сравнимостта. Когато се правят такива промени в представянето, образуванието прекласифицира своята сравнителна информация в съответствие с параграфи 38 и 39. |
Същественост и окрупняване
29. |
Всеки съществен клас от сходни статии трябва да се представя отделно във финансовите отчети. Статии, които имат различен характер или функция, трябва да се представят отделно, освен ако са несъществени . |
30. |
Финансовите отчети са резултат от обработката на значителни по обем операции или други събития, които са структурирани чрез окрупняването им в класове в зависимост от техния характер или функция. Последният етап в процеса на окрупняване и класифициране е представянето в съкратена и класифицирана информация, която формира статии или на лицевата страна на баланса, отчета за приходите и разходите, отчета за промените в собствения капитал и отчета за паричните потоци или в приложенията. Ако една статия не е достатъчно съществена, тя може да се агрегира с други статии или на лицевата страна на тези отчети или в приложенията към тях. Статия, която не е достатъчно съществена, за да бъде представена отделно на лицевата страна на тези отчети може въпреки това да бъде достатъчно съществена, за да бъде представена отделно в приложенията. |
31. |
Прилагането на концепцията за същественост означава, че конкретно изискване за оповестяване в стандарт или разяснение, не трябва да се спазва, ако информацията е несъществена. |
Прихващане
32. |
Активи и пасиви и приходи и разходи не трябва да се прихващат, освен когато такова прихващане се изисква или е разрешено от даден стандарт или разяснение. |
33. |
Важно е както активите, така и пасивите, а също така и приходите и разходите да бъдат отчитани поотделно. Прихващането в отчета за приходите и разходите или в баланса, освен когато то отразява същността на операцията или събитието, отнема възможността на потребителите да разберат предприетите операции, други събития и условия, които са настъпили и да оценят бъдещите парични потоци на образуванието. Отчитането на активи, намалени с обезценки, например обезценка от залежалост на стоково-материални запаси и на провизии за съмнителни вземания, не се счита за прихващане. |
34. |
МСС 18 Приходи определя термина „приход“ и изисква той да бъде оценен по справедливата стойност на получената насрещна престация или на вземането, като се вземе предвид размерът на търговските отстъпки и отстъпките за обем, направени от образуванието. В хода на своята обичайната дейност, образуванието предприема и други операции, които не генерират приходи и са инцидентни спрямо основните дейности, генериращи приходи. Резултатите от такива операции се представят, когато представянето им отразява същността на операцията или друго събитие чрез нетиране на прихода със свързаните с него разходи, възникнали от същата операция. Например:
|
35. |
Освен това печалбите и загубите, възникващи от група подобни операции, се отчитат нетно, например положителни и отрицателни курсови разлики или печалби или загуби от финансови инструменти, държани за търгуване. Такива печалби или загуби обаче се отчитат отделно, ако са съществени. |
Сравнителна информация
36. |
Освен, ако даден стандарт или разяснение допуска или изисква друго, сравнителната информация по отношение на предходния период трябва да бъде оповестена за всички суми, отчетени във финансовите отчети. Сравнителната информация трябва да бъде включена в текстови и описателен вид, когато това би спомогнало за по-доброто разбиране на финансовите отчети за текущия период. |
37. |
В някои случаи, описателна информация, съдържаща се във финансовите отчети за предходния/предходните период(и), продължава да бъде актуална и за текущия период. Например, подробностите по съдебен спор, изходът, от който е несигурен към последната дата на баланса и все още не е решен, се оповестяват в текущия период. Потребителите на финансовите отчети биха имали полза от информацията, че съществува такава несигурност към датата на баланса, както и за стъпките, които са били предприети през периода, за да се разреши тази несигурност. |
38. |
Когато представянето или класифицирането на статии във финансовите отчети е претърпяло промени, сравнителните стойности, освен в случаите, когато това е практически невъзможно да се направи, трябва също да бъдат прекласифицирани. Когато се прекласифицират сравнителни стойности, образуванието следва да оповести:
|
39. |
Когато е практически невъзможно да се прекласифицират сравнителни стойности, образуванието трябва да оповести:
|
40. |
Подобряването на сравнимостта на информация между периодите помага на потребителите на финансовите отчети при вземането на икономически решения, особено като позволява преценката на тенденциите във финансовата информация за целите на прогнозирането. При някои обстоятелства, е практически невъзможно да се прекласифицира сравнителна информация за конкретен период, за да се постигне сравнимост с настоящия период. Например през предходния/те период/и данните може да на са били събрани по начин, позволяващ прекласификация и може да не е възможно да се възпроизведе информацията. |
41. |
МСС 8 третира преизчисленията, които се изискват за сравнителната информация, когато образуванието промени счетоводната си политика или коригира дадена грешка. |
СТРУКТУРА И СЪДЪРЖАНИЕ
Въведение
42. |
Този стандарт изисква определени оповестявания в лицевата страна на счетоводния баланс, в отчета за приходите и разходите и в отчета за промените в собствения капитал и изисква оповестяването на други статии или в самите финансови отчети, или в приложенията с разяснителните бележки към тях. МСС 7 предвижда изискванията за представяне на отчета за паричните потоци. |
43. |
Този стандарт понякога използва термина „оповестяване“ в широкия смисъл на думата, обхващащ както статиите, които се представят в самия счетоводен баланс, в отчета за приходите и разходите, в отчета за промените в собствения капитал и в отчета за паричните потоци, както и в приложенията с разясненията към тях. Оповестявания се изискват също и от други стандарти и разяснения Освен в случаите, когато настоящият или друг стандарт или разяснение изискват противоположното, такива оповестявания се правят или в самия счетоводен баланс, в отчета за приходите и разходите, в отчета за промените в собствения капитал и в отчета за паричните потоци (който от тях е подходящ) или в приложенията с разясненията към тях. |
Идентификация на финансовите отчети
44. |
Финансовите отчети трябва да бъдат ясно идентифицирани и разграничени от останалата информация в същия публикуван документ. |
45. |
МФСО се прилагат само за финансовите отчети, но не и за останалата информация, представена в един годишен отчет или друг документ. Поради това е много важно потребителите да бъдат в състояние да разграничат информацията, изготвена в съответствие с изискванията на МФСО от останалата информация, която може да бъде полезна за потребителите, но не е обект на тези изисквания. |
46. |
Всеки компонент на финансовите отчети трябва да бъде ясно идентифициран. В допълнение, следната информация трябва да бъде ясно показана и повторена, когато е необходимо за правилното разбиране на представената информация:
|
47. |
Изискванията на параграф 46 обикновено се изпълняват чрез въвеждането на заглавия на страниците и съкратени заглавия на колоните на всяка страница на финансовите отчети. Изисква се преценка при определянето на най-добрия начин за представяне на тази информация. Например, когато финансовите отчети са представени в електронен формат, може да не се използват отделни страници; в такъв случай горните данни се представят достатъчно често, че да се осигури правилното разбиране информацията, предоставена във финансовите отчети. |
48. |
Финансовите отчети често се правят по-разбираеми чрез представянето на информацията в хиляди или милиони от отчетната валута. Това е приемливо дотолкова, доколкото нивото на закръгляване при представянето е оповестена и съответно не се губи съществена информация. |
Отчетен период
49. |
Финансовите отчети трябва да бъдат представяни най-малко веднъж годишно. Когато датата на баланса на образуванието се промени и годишните счетоводни отчети са представени за период по-дълъг или по-кратък от една година, образуванието трябва да оповести следната информация като допълнение към отчетния период, за който се отнасят финансовите отчети:
|
50. |
Обикновено финансовите отчети са надлежно изготвени за период от една година. Въпреки това някои образувания, предпочитат да изготвят например отчети за период 52 седмици по практически съображения. Този стандарт не изключва тази практика, тъй като не е вероятно изготвените за такъв период финансови отчети да се различават съществено от тези, които биха били изготвени за едногодишен период. |
Баланс
Разграничение „текущи/нетекущи“
51. |
Образуванието трябва да представя текущи и нетекущи активи и краткосрочни или дългосрочни пасиви като отделно класифицирани на лицевата страна на баланса в съответствие с параграфи от 57 до 67 с изключение на случаите, когато представянето базирано на ликвидността предоставя информация, която е надеждна и по-подходяща. Когато се прилага това изключение, всички активи и пасиви трябва да бъдат представени основно по реда на тяхната ликвидност. |
52. |
Независимо от избрания метод на представяне образуванието трябва да оповести за всяка статия от актива и пасива, която комбинира суми, които се очаква да бъдат възстановени или да бъдат уредени в рамките на а) не-повече от дванадесет месеца от датата на баланса и б) повече от дванадесет месеца от датата на баланса, образуванието трябва да оповести сумата, която се очаква да бъде възстановена или уредена след повече от дванадесет месеца. |
53. |
Когато дадено образувание предоставя стоки или услуги в рамките на ясно определим работен цикъл, отделното класифициране на текущи и нетекущи активи и пасиви на лицевата страна на баланса осигурява полезна информация посредством разграничаване на нетните активи, които циркулират за продължителен период като оборотен капитал, от онези, които се използват в дългосрочните дейности на образуванието. По този начин се отграничават активите, които се очаква да бъдат реализирани в рамките на текущия оперативен цикъл и задълженията, дължими за уреждане в рамките на същия период. |
54. |
За някои образувания, като например финансови институции, представянето на активите и пасивите във възходящ или низходящ ред на ликвидност предоставя информация, която е надеждна и по-подходяща от разграничаването на текущи/нетекущи, защото образуванието не предоставя стоки или услуги в рамките ясно разграничим оперативен цикъл. |
55. |
При прилагането на горния параграф 51 на образуванието се разрешава да представи някои от своите активи или пасиви на базата на класификацията текущи/нетекущи и други по реда на ликвидност, когато това предоставя информация, която е надеждна и по-подходяща. Нуждата от смесена база на представяне може да възникне, когато образуванието има разнообразни дейности. |
56. |
Информацията за датите на падеж на активите и пасивите е полезна при оценката на ликвидността и платежоспособността на дадено образувание. МСС 32 изисква оповестяване на датите на падежа на финансовите активи и финансовите пасиви. Финансовите активи включват търговски и други вземания, а финансовите пасиви включват търговски и други задължения. Информацията за очакваната дата на възстановяване или уреждане на непаричните активи и пасиви, като например материални запаси и провизии, е също полезна, независимо дали активите и пасивите са класифицирани като текущи или нетекущи. Например, образуванието оповестява размера на материалните запаси, които се очаква да бъдат възстановени след повече от дванадесет месеца от датата на баланса. |
Текущи активи
57. |
Един актив може да бъде класифициран като текущ, когато отговаря на някой от следните критерии:
|
58. |
Настоящият стандарт използва термина „нетекущ“, в който се включват материалните, нематериалните и финансовите активи с дългосрочен характер. Той не забранява използването на алтернативни описания, стига значението им да е ясно. |
59. |
Оперативният цикъл на образуванието е времето между придобиването на активите, които влизат в процеса на обработка и тяхното реализиране в пари или парични еквиваленти. Когато нормалният оперативен цикъл не ясно разграничим, неговата продължителност се приема, че е дванадесет месеца. Текущите активи включват активи (като например материални запаси и търговски вземания), които се продават, употребяват или реализират като част от нормалния оперативен цикъл на образуванието дори когато не се очаква да бъдат реализирани през следващите дванадесет месеца след датата на баланса. Текущите активи обхващат също активи, държани предимно за търгуване (финансовите активи в тази категория се класифицират като държани за търгуване в съответствие с МСС 39 Финансови инструменти: признаване и оценяване) и текущата част на нетекущите финансови активи. |
Текущи пасиви
60. |
Един пасив трябва да се класифицира като текущ, когато отговаря на някой от следните критерии:
|
61. |
Някои текущи задължения, като търговски задължения и начисления към служители и за други оперативни разходи, представляват част от оборотния капитал, използван в нормалния цикъл на дейността на образуванието. Такива оперативни статии се класифицират като текущи пасиви дори ако следва да бъдат уредени в срок, по-дълъг от дванадесет месеца след датата на баланса. Същият нормален оперативен цикъл се прилага за класификацията на активите и пасивите на дадено образувание. Когато нормалният оперативен цикъл на образуванието не ясно разграничим, неговата продължителност се приема за дванадесет месеца. |
62. |
Други текущи задължения не се уреждат в рамките на нормалния оперативен цикъл, но следва да се уредят в срок от дванадесет месеца след датата на баланса или се държат главно с цел да бъдат търгувани. Като пример могат да се посочат финансовите задължения, класифицирани като държани за търгуване в съответствие с МСС 39, банков овърдрафт, текущата част нетекущи финансови задължения, дължими дивиденти, данъци върху печалбата и други нетърговски задължения. Финансовите задължения, които осигуряват финансиране на дългосрочна база (т.е. не са част от оборотния капитал, използван в нормалния оперативен цикъл на образуванието) и които не са дължими за уреждане в срок дванадесет месеца след датата на баланса, са нетекущи задължения, предмет на параграфи 65 и 66. |
63. |
Образуванието класифицира своите финансови задължения като текущи, когато следва да бъдат уредени в срок до дванадесет месеца след датата на баланса, даже ако:
|
64. |
Ако образуванието очаква и има усмотрението да рефинансира или да пролонгира някои задължения най-малкото за дванадесет месеца след датата на баланса по съществуваща кредитна линия, то класифицира задължението като нетекущо дори ако то иначе би било дължимо в рамките на по-къс период. Когато, обаче рефинансирането или пролонгирането на задължението не е по усмотрение на образуванието (например, ако няма споразумение за рефинансиране), потенциалната възможност за рефинансиране не се разглежда и задължението се класифицира като текущо. |
65. |
Когато дадено образувание наруши ангажимент по дългосрочно кредитно споразумение на или преди датата на баланса, в резултат, на което задължението става изискуемо при поискване, задължението се класифицира като текущо дори ако кредиторът се е съгласил след датата на баланса и преди одобрението на издаването на финансовите отчети, да не изисква плащане в резултат на нарушението. Задължението се класифицира като текущо, защото на датата на баланса образуванието няма безусловното право да отсрочва неговото уреждане за поне дванадесет месеца след тази дата. |
66. |
Задължението, обаче се класифицира като нетекущо, ако кредиторът се е съгласил до датата на баланса да предостави гратисен период, приключващ най-малкото дванадесет месеца след датата на баланса, в рамките, на който образуванието може да коригира нарушението и през който кредиторът не може да поиска незабавно погасяване. |
67. |
По отношение на заеми, класифицирани като текущи задължения, ако между датата на баланса и датата, на която е одобрено издаването на финансовите отчети настъпят следните събития, тези събития се квалифицират за оповестяване като некоригиращи събития в съответствие с МСС 10 Събития след датата на баланса:
|
Информация, която следва да се представи на лицевата страна на баланса
68. |
Като минимум лицевата страна на баланса трябва да съдържа статиите, които представят следните стойности:
|
69. |
Допълнителни балансови статии, групи и раздели и междинни сборове трябва да бъдат представяни на лицевата страна на баланса, когато подобно представяне е подходящо за по-доброто разбиране на финансовото състояние на образуванието. |
70. |
Когато образуванието представя текущи и нетекущи активи и текущи и нетекущи задължения като отделни класификации на лицевата страна на своя баланс, то няма да класифицира отсрочените данъчни активи (задължения) като текущи активи (задължения). |
71. |
Настоящият стандарт не предписва определен ред или формат за представянето на статиите. Параграф 68 предоставя само списък на статиите, които се различават по характер и функция до такава степен, че е уместно да бъдат представени отделно на лицевата страна на баланса. Освен това:
|
72. |
Преценката за това дали допълнителните статии следва да се представят отделно се базира на оценката на:
|
73. |
Използването на различни бази за оценяване на различните класове активи предполага, че те се различават по характер или функция и поради това трябва да бъдат представени в отделни статии. Например, различни класове имоти, машини, съоръжения и оборудване могат да бъдат отчитани по себестойност или по преоценени стойности, съгласно МСС 16 Имоти, машини, съоръжения и оборудване. |
Информация, която трябва да се представи или на лицевата страна на баланса, или в приложенията
74. |
Образуванието трябва да оповести или на лицевата страна на баланса, или в приложенията допълнителни подкласификации на представените статии, класифицирани по подходящ за дейността на образуванието начин. |
75. |
Нивото на детайлност, предоставено в подкласификациите зависи от изискванията на МСФО и от размера, характера и функциите на включените стойности. Факторите, описани в параграф 72, също се използват при определянето на базата за подкласификация. Оповестяванията биха могли да варират за всяка статия, например:
|
76. |
Образуванието трябва да оповести следната информация или на лицевата страна на баланса, или в приложенията:
|
77. |
Образувание без дялов капитал, като например сдружение или тръст, следва да оповести информация, която е еквивалентна на информацията, изисквана по параграф 76, точка а), като покаже движението за периода на всяка категория участие в капитала и правата, преференциите и ограниченията, присъщи на всяка категория участие в капитала. |
Отчет за приходите и разходите
Печалба или загуба за отчетния период
78. |
Всички статии за приходите и разходите, признати за даден отчетен период трябва да бъдат включени в печалбата или загубата освен ако не се изисква друго от даден стандарт или разяснение. |
79. |
Обикновено всички статии за приходите и разходите, признати за даден отчетен период се включват в печалбата или загубата. Това обхваща резултатите от промените в счетоводните приблизителни оценки. Може, обаче да са налице обстоятелства, когато конкретни статии могат да бъдат изключени от печалбата или загубата за текущия период. МСС 8 третира два такива случая: корекцията на грешки и резултата от промените в счетоводните политики. |
80. |
Други стандарти третират статии, които може да отговарят на определенията за приходи и разходи съгласно Общите положения за изготвяне и представяне на финансови отчети, но обикновено се изключват от печалбата или загубата. Примерите за това включват преоценъчни резерви (виж МСС 16), конкретни печалби и загуби, произтичащи от преизчислението в чужда валута на финансовите отчети на чуждестранна дейност (виж МСС 21) и печалби или загуби от повторното оценяване на финансови активи на разположение за продажба (виж МСС 39). |
Информация, която следва да се представи на лицевата страна на отчета за приходите и разходите
81. |
Като минимум, лицевата страна на отчета за приходите и разходите трябва да включва статиите, които представляват следните суми за отчетния период:
|
82. |
Статиите по-долу трябва да бъдат оповестявани на лицевата страна на отчета за приходите и разходите като разпределение на печалбата или загубата за отчетния период:
|
83. |
Допълнителни статии, групи и раздели и междинни сборове трябва да се представят на лицевата страна на отчета за приходите и разходите, когато подобно представяне е подходящо за по-доброто разбиране на финансовото изпълнение на образуванието. |
84. |
Тъй като ефектите от различните дейности, операции и събития в образуванието се различават по честота, потенциални възможности за печалба или загуба и тяхната предвидимост, оповестяването на елементите на финансовото изпълнение улеснява разбирането на финансовите резултати от дейността и прогнозирането на бъдещите резултати. Допълнителни статии се представят на лицевата страна на отчета за приходите и разходите и използваните описания и промените в поредността на статиите се правят, когато това е необходимо, за да се обяснят елементите на финансовото изпълнение. Факторите, които трябва да се вземат предвид, обхващат същественост и характер и функция на компонентите на приходите и разходите. Например, дадена банка може да промени описанията с цел да приложи по-специфичните изисквания на МСС 30. Статиите за приходите и разходите не се компенсират, освен ако не отговарят на критериите, посочени в параграф 32. |
85. |
Образуванието не трябва да представя никакви приходи и разходи като извънредни позиции, било то в лицевата част на отчета за приходите и разходите или в приложенията. |
Информация, която трябва да се представи или на лицевата страна на отчета за приходите и разходите, или в приложенията
86. |
Когато статиите на приходите и разходите са съществени, тяхното естество и размер трябва да бъдат оповестени отделно. |
87. |
Обстоятелствата, които биха генерирали отделно оповестяване на приходни и разходни статии обхващат:
|
88. |
Образуванието трябва да представи анализ на разходите, използвайки класификация, която се основава или на характера на разходите, или на тяхната функция в рамките на образуванието, което от двете предоставя информация, която е надеждна и по-подходяща. |
89. |
Образуванията се насърчават да представят анализа по параграф 88 по-горе на лицевата страна на отчета за приходите и разходите. |
90. |
Разходите се класифицират допълнително с цел да се отграничат компонентите на финансовото изпълнение, които могат да се различават по отношение на периодичност, потенциал за печалба или загуба и предвидимост. Този анализ се предоставя в една от двете форми. |
91. |
Първата форма на анализа на разходите е позната като метод на разходите по икономически елементи. Разходите се агрегират в отчета за приходите и разходите според естеството им (например амортизации, покупки на материали, транспортни разходи, доходи на наетите лица и разходи за реклама) и не се преразпределят по различни функции в образуванието. Този метод може да бъде прост за прилагане, тъй като не е необходимо преразпределяне на разходите за дейността по функционални класификации. По-долу е даден пример за класификация съгласно метода на разходите по икономически елементи:
|
92. |
Втората форма на анализ е позната като метод на разходи по функционално предназначение или като метод себестойност на продажбите и класифицира разходите според тяхната функция като част от себестойността на продажбите или например разходи за дистрибуция или административната дейност. Като минимум образуванието оповестява себестойността на продажбите си по този метод отделно от другите разходи. Този метод може да предостави по-подходяща информация на потребителите, отколкото класифицирането на разходите по икономически елементи, но разпределянето на разходите по функции винаги може да изисква произволни разпределения и съдържа значителна субективна преценка. Пример за класификация по метода на функционалното предназначение на разходите е даден по-долу:
|
93. |
Образуванията, които класифицират разходите си по функционално предназначение, следва да оповестяват допълнителна информация за разходите по икономически елементи, включително амортизационните разходи и разходите за доходите на заетите лица. |
94. |
Изборът между метода на разходите по функционално предназначение и метода на разходите по икономически елементи зависи както от историческите фактори, от факторите, свързани с отрасъла, така и от характера на образуванието. И двата метода осигуряват индикация за онези разходи, за които се очаква да варират, пряко или косвено, спрямо нивото на продажбите или производството на образуванието. Тъй като всеки от двата метода на представяне има своите предимства за различните видове образувания, настоящият стандарт изисква ръководството да избере най-подходящото и надеждно представяне. Обаче, тъй като информацията за разходите по икономически елементи е полезна при прогнозирането на бъдещите парични потоци, се изисква допълнително оповестяване, когато се използва класификацията по функционалното предназначение на разходите. В параграф 93, по-горе „доходи на заети лица“ има същия смисъл както в МСС 19 Доходи на заети лица. |
95. |
Образуванието трябва да оповести или на лицевата страна на отчета за приходите и разходите или на отчета за промените в собствения капитал, или в приложенията сумата на дивидентите, призната като разпределение на дивиденти за държателите на собствен капитал през отчетния период и свързаната сума на една акция. |
Отчет за промените в собствения капитал
96. |
Образуванието трябва да представи отчет за промените в собствения капитал, показващ в лицевата страна на отчета:
|
97. |
Образуванието трябва също да представи или в лицевата част на отчета за промените в собствения капитал, или в приложенията:
|
98. |
Промените в собствения капитала на образуванието между датите на два баланса отразява увеличението или намалението в неговите нетни активи през периода. С изключение на промените в резултат от операции с притежателите на собствен капитал, действащи в качеството си на притежатели на собствен капитал, (като вноски в собствения капитал, обратно изкупуване на собствени капиталови инструменти на образуванието и дивиденти), и разходите по операциите, пряко свързани с такива операции, цялостната промяна в собствения капитал през даден период представя общата сума на печалбите и загубите, генерирани от дейността на образуванието през този период (независимо от това дали тези приходни и разходни статии са признати в печалбата или загубата или директно като промени в собствения капитал). |
99. |
Настоящият стандарт изисква всички приходни и разходни статии, признати през даден период да бъдат включени в печалбата или загубата освен, ако в друг стандарт или разяснения не се изисква друго. Други стандарти изискват някои печалби и загуби (като например увеличение или намаление от преоценка и определени курсови разлики, печалби или загуби от повторно оценяване на финансови активи на разположение за продажба и свързаните суми на текущи и отсрочени данъци) да бъдат признати директно като промени в собствения капитал. Тъй като е важно да се разгледат всички приходни и разходни статии при преценяването на промените във финансовото състояние на образуванието между датите на два баланса, настоящият стандарт изисква представяне на промените в собствения капитал, което отграничава общите приходи и разходи на образуванието, включително тези, които се признават директно в собствения капитал. |
100. |
МСС 8 изисква прилагане с обратна сила на корекции за извършване на промени в счетоводните политики, дотолкова, доколкото е възможно, освен когато преходните разпоредби в друг стандарт или разяснение не изискват друго. МСС 8 изисква също преизчисленията за коригиране на грешки да се правят с обратна сила, дотолкова, доколкото е възможно. Правят се корекции с обратна сила и преизчисления с обратна сила на салдото на неразпределената печалба, освен когато даден стандарт или разяснение изисква корекция с обратна сила на друг компонент на собствения капитал. Параграф 96, буква г) изисква оповестяване в отчета за промените в собствения капитал на общата корекция на всеки елемент на собствения капитал, получен в резултат, отделно от промените в счетоводните политики и от корекциите на грешки. Тези суми се оповестяват за всеки предходен период и началото на периода. |
101. |
Изискванията в параграфи 96 и 97 могат да се спазят по различни начини. Един пример е табличния формат, при който се осъществява равнение на началните и крайните салда за всеки елемент от собствения капитал. Алтернативна възможност е да се представят само статиите, включени в параграф 96 в отчета за промените в собствения капитал. При този подход статиите, описани в параграф 97 се представят в приложенията към финансовите отчети. |
Отчет за паричните потоци
102. |
Информацията за паричните потоци предоставя на потребителите на финансовите отчети база за оценка на способността на образуванието да генерира пари и парични еквиваленти, както и на потребностите на образуванието да оползотвори тези парични потоци. МСС 7 Отчети за паричните потоци определя изискванията за представянето на паричните потоци и свързаните с тях оповестявания. |
Приложения към финансовите отчети
Структура
103. |
Приложенията към финансовите отчети трябва да:
|
104. |
Приложенията, доколкото е възможно трябва да бъдат представени по систематичен начин. Всяка позиция на лицевата страна на баланса, отчета за приходите и разходите, отчета за промените в собствения капитал и отчета за паричните потоци трябва да има препратка към съответната информация, представена в приложенията. |
105. |
Приложенията, обикновено се представят в следния ред, който помага на потребителите за по-доброто разбиране на финансовите отчети и сравняването им с финансовите отчети на други образувания:
|
106. |
В някои случаи може да бъде необходимо или желателно редът на представяне на специфични статии да бъде променен в приложенията. Например, информацията относно промените в справедливата стойност, признати в печалбата или загубата може да се комбинира с информацията за падежите на финансови инструменти, въпреки че първите се отнасят до отчета за приходите и разходите, а вторите се отнасят до баланса. Независимо от това, остава изискването за систематична структура на приложенията, доколкото това е практически възможно. |
107. |
Приложенията, предоставящи информация за базата, на която са изготвени финансовите отчети и специфичните счетоводни политики, може да се представят като отделен елемент на финансовите отчети. |
Оповестяване на счетоводните политики
108. |
В резюмето за значителните счетоводни политики, образуванието трябва да оповести:
|
109. |
Важно е за потребителите да знаят използваната база/и за оценяване във финансовите отчети (например: историческа цена, текуща стойност, нетна реализуема стойност, справедлива стойност или възстановима стойност), защото базата, на която се изготвят финансовите отчети засяга значително техния анализ. Когато е използвани повече от една база за оценяване във финансовите отчети, например, когато определени класове от активи се преоценяват, необходимо е да се предостави индикация за категориите активи и пасиви, към които е приложена всяка база за оценяване. |
110. |
При вземането на решение дали да се оповести конкретна счетоводна политика ръководството преценява дали оповестяването ще подпомогне потребителите в разбирането на начина, по който операциите, други събития и условия са отразени в отчетеното финансово изпълнение и финансовото състояние. Оповестяването на конкретни счетоводни политики е особено полезно за потребителите, когато тези политики са избрани измежду алтернативите, позволени в стандартите и разясненията. Един пример е да се оповести дали един съдружник в съвместно контролирано образувание признава участието си в съвместното контролирано образувание, използвайки пропорционална консолидация или метода на собствения капитал (виж МСС 31 Участия в съвместни предприятия). Някои стандарти конкретно изискват оповестяване на определени счетоводни политики, включително изборът, който ръководството прави между различните политики, които те позволяват. Например, МСС 16 изисква оповестяване на базите за оценяване, използвани за класовете на имотите, машините, съоръженията и оборудването. МСС 23 Разходи по заеми изисква да се оповести дали разходите по заеми се признават непосредствено като разход или се капитализират като част от разхода за отговарящите на условията активи. |
111. |
Всяко образувание преценява същността на своите операции и политиките, които потребителите очакват да бъдат оповестени за този тип образувание. Например, дадено образувание, което подлежи на облагане с подоходни данъци би се очаквало да оповестява счетоводните си политики за подоходните данъци, включително тези, приложими за задължения по отсрочени данъчни задължения и активи. Когато образуванието има съществени чуждестранни дейности или операции в чужда валута, се очаква то да оповести счетоводните политики за признаване на положителните и отрицателните курсови разлики. При осъществяването на бизнес комбинации се оповестяват използваните политики за оценяване на репутацията и малцинственото участие. |
112. |
Една счетоводна политика може да бъде от съществено значение поради характера на операциите на образуванието дори когато сумите, представени за текущия и предходните периоди не са съществени. Освен това е подходящо да се оповести и всяка значителна счетоводна политика, която не се изисква специално от МСФО, но е избрана и приложена в съответствие с МСС 8. |
113. |
Образуванието трябва да оповести в резюмето на съществените счетоводни политики или в други приложения преценките, освен тези, обхващащи приблизителни оценки (виж параграф 116), направени от ръководството в процеса на прилагането на счетоводните политики на образуванието, които имат най-значителния ефект върху сумите, признати във финансовите отчети. |
114. |
В процеса на прилагането на счетоводните политики на образуванието, ръководството прави различни преценки, освен тези обхващащи приблизителни оценки, които могат да окажат значително влияние върху сумите, признати във финансовите отчети. Например, ръководството прави преценка при определянето:
|
115. |
Някои от оповестяванията, направени съгласно параграф 113 се изискват от други стандарти. Например МСС 27 изисква дадено образувание да оповестява причините, поради които участието на образуванието в собствеността не представлява контрол, по отношение на обекта на инвестицията, който не е дъщерно образувание дори ако повече от половината от неговото право на глас или потенциалното му право на глас е притежавано пряко или непряко чрез дъщерни образувания. МСС 40 изисква оповестяване на критериите, разработени от образуванието за разграничаване на инвестиционен имот от ползван от собственика имот и от имот, държан за продажба при обичайното извършване на дейността, когато класификацията на имота е трудна. |
Ключови източници за несигурността на оценките
116. |
Образуванието трябва да оповестява в приложенията към финансовите отчети информация за ключовите предположения относно бъдещето и други ключови източници за несигурността на оценките към датата на баланса, в които има данни за значителен риск, който може да доведе до съществена корекция на балансовата стойност на активите и пасивите в рамките на следващата финансова година. По отношение на тези активи и пасиви, приложенията трябва да включват подробности за:
|
117. |
Определянето на балансовите стойности на някои активи и пасиви изисква оценяването на ефектите от несигурни бъдещи събития върху тези активи и пасиви към датата на баланса. Например, при отсъствието на скорошни наблюдавани пазарни цени, използвани за оценяване на следните активи и пасиви, необходими са ориентирани към бъдещето оценки за оценяване на възстановимата стойност на групите на имотите, машините, съоръженията и оборудването, на ефекта от технологичното остаряване на материалните запаси, провизиите, които са предмет на бъдещия изход от висящи съдебни спорове и дългосрочните задължения към такива доходи на заети лица, като задължения за пенсионно осигуряване. Тези оценки съдържат предположения за такива статии като корекция на риска към паричните потоци или използваните сконтови проценти, бъдещите промени в заплатите и бъдещите промени в цените, засягащи други разходи. |
118. |
Ключовите предположения и други ключови източници за оценяването на несигурността, оповестени съгласно параграф 116 са свързани с оценките, които изискват най-трудните, субективни и сложни преценки от страна на ръководството. Тъй като броят на променливите и предположенията, засягащи възможното бъдещо разрешаване на несигурностите нараства, тези преценки стават по-субективни и сложни и потенциалът за последваща съществена корекция на балансовите стойности на активите и пасивите, обикновено се увеличава съответно. |
119. |
Оповестяванията в параграф 116 не се изискват за активи и пасиви със значителен риск за съществената промяна на балансовите им стойности в рамките на следващата финансова година, ако към датата на баланса, те се оценяват по справедлива стойност на базата на наскоро наблюдавани пазарни цени (техните справедливи стойности могат да се променят съществено в рамките на следващата финансова година, но тези промени не биха възникнали в резултат от предположения или други източници за несигурността на предвижданията към датата на баланса). |
120. |
Оповестяванията в параграф 116 се представят по начин, който улеснява правилното разбиране от потребителите на финансови отчети за преценките, които прави ръководството за бъдещето и за други ключови източници за несигурност на предвижданията. Характерът и обхватът на предоставената информация варира в зависимост от характера на предположенията и другите обстоятелства. По-долу са дадени примери за видовете оповестявания, които се правят:
|
121. |
Не е необходимо да се оповестява бюджетна информация или прогнози при правенето на оповестяванията в параграф 116. |
122. |
Когато е невъзможно да се оповести степента на възможните ефекти на дадено ключово предположение или друг ключов източник на несигурност на оценката към датата на баланса, образуванието оповестява, че на базата на съществуващата информация е разумно възможно резултатите в рамките на следващата финансова година, които са различни от предположенията, да изискват съществена корекция на балансовата стойност на засегнатите активи и пасиви. Във всеки случай, образуванието оповестява характера и балансовата стойност на конкретен актив или пасив (или група от активи или пасиви), засегнати от предположението. |
123. |
Оповестяването в параграф 113 на конкретни преценки на ръководството, направени в процеса на прилагането на счетоводните политики на образуванието не е свързано с оповестяванията на ключови източници на информация за несигурността на оценяването в параграф 116. |
124. |
Оповестяването на някои ключови предположения, които в противен случай биха се изисквали в съответствие с параграф 116, се изисква от други стандарти. Например, при определени обстоятелства МСС 37 изисква оповестяване на основни предположения относно бъдещи събития, засягащи групи от провизии. МСС 32 изисква оповестяване на значителни предположения, прилагани при приблизителното оценяване на справедливите стойности на финансови активи и финансови пасиви, които се отчитат по справедлива стойност. МСС 16 изисква оповестяване на значителни предположения, прилагани при приблизителното оценяване на справедливите стойности на преоценени позиции имоти, машини, съоръжения и оборудване. |
Други оповестявания
125. |
Образуванието трябва да оповести в приложенията:
|
126. |
Образуванието трябва да оповести следното, ако не е оповестено другаде в информацията, публикувана с финансовите отчети:
|
ВЛИЗАНЕ В СИЛА
127. |
Дадено образувание трябва да приложи настоящия стандарт за годишните периоди, започващи на или след 1 януари 2005 г. Насърчава се по-ранното прилагане. Ако дадено образувание прилага този стандарт за период, започваш преди 1 януари 2005 г., то трябва да оповести този факт. |
ОТМЯНА НА МСС 1 (ПРЕРАБОТЕН 1997 г.)
128. |
Този стандарт заменя МСС 1 Представяне на финансовите отчети, преработен през 1997 г. |
МСС 2
МЕЖДУНАРОДЕН СЧЕТОВОДЕН СТАНДАРТ 2
Материални запаси
РЕЗЮМЕ
Цел
Обхват
Определения
Оценка на материалните запаси
Себестойност на материалните запаси
Покупна стойност
Разходи за преработката
Други разходи
Себестойност на материалните запаси при предоставяни услуги
Себестойност на селскостопанска продукция, добита от биологични активи
Техники за оценка на себестойността
Формули за определяне на разходите
Нетна реализуема стойност
Признаване за разход
Оповестяване
Дата на влизане в сила
Отмяна на други документи
Този преработен стандарт заменя МСС 2 (преработен 1993 г.) Материални запаси и следва да бъде прилаган за годишни периоди, започващи на или след 1 януари 2005 г. Насърчава се по-ранното прилагане.
ЦЕЛ
1. |
Целта на този стандарт е да определи счетоводното третиране на материалните запаси. Основен въпрос при осчетоводяването на материалните запаси е тяхната себестойност да бъде призната за актив и пренесена за бъдещи периоди, докато бъдат признати съответните приходи. Този стандарт дава насоки за определянето на тази себестойност и последващото ѝ признаване за разход, включително и всяко намаление на стойността до нетната реализуема стойност. Той също така дава насоки за използването на методите за разпределение на разходите в себестойността, които се използват за определяне на разходите за материални запаси. |
ОБХВАТ
2. |
Този стандарт се прилага за всички материални запаси, с изключение на:
|
3. |
Този стандарт не се прилага за оценяване на материални запаси, държани от:
|
4. |
Материалните запаси, за които става въпрос в параграф 3, буква а), се оценяват по нетна реализуема стойност на определени етапи на производството. Това например става, когато земеделската реколта е вече прибрана, когато е приключил процесът на добиване на полезни изкопаеми и продажбата е осигурена по форуърден договор или правителствена гаранция или когато има активен пазар и съществува незначителен риск стоката да не може да бъде продадена. Тези материални запаси се изключват само от изискванията по отношение на оценяването по настоящия стандарт. |
5. |
Брокерите търговци са тези, които купуват или продават стоки за чужда или за своя сметка. Материалните запаси, за които става въпрос в параграф 3, буква б) се придобиват главно за целите на продажбата в близко бъдеще и генериране на печалба от колебанията в цената или маржа на брокера или търговеца. Когато тези материални запаси се оценяват по справедливата стойност минус разходите по продажбите, те се изключват само от изискванията за оценяване в този стандарт. |
ОПРЕДЕЛЕНИЯ
6. |
В този стандарт се използват следните термини с конкретните им значения: Материалните запаси са активи:
|
7. |
Нетната реализуема стойност се отнася до нетната сума, която образуванието очаква да реализира от продажбата на материални запаси в нормалния ход на стопанската дейност. Справедливата стойност отразява сумата, за която същите материални запаси биха могли да бъдат разменени между информирани и желаещи купувачи и продавачи на пазара. Първата е стойност, специфична за дадено образувание, а втората не. Нетната реализуема стойност за материалните запаси може да не е равна на справедливата стойност минус разходите по продажбата. |
8. |
Материалните запаси обхващат закупените и предназначените за продажба стоки, включително, например стоките, закупени от търговци на дребно и предназначени за продажба, или земя и друга собственост за продажба. Материалните запаси обхващат също така и готовата продукция или продукция, която е в процес на производство в образуванието и включват и материали и запаси, предназначени да се използват в процеса на производство. В случай на предоставяне на услуги материалните запаси включват разходи за услугите, както е предвидено в параграф 19, за които образуванието все още не е признало свързаните с тях приходи (виж МСС 18 Приходи). |
ОЦЕНКА НА МАТЕРИАЛНИТЕ ЗАПАСИ
9. |
Материалните запаси трябва да се оценяват по по-ниската от себестойността и нетната реализуема стойност. |
Себестойност на материалните запаси
10. |
Себестойността на материалните запаси обхваща всички разходи по закупуването, преработката, както и други разходи, направени във връзка с довеждането им до тяхното настоящо местоположение и състояние. |
Покупна стойност
11. |
Разходите за закупуване на материалните запаси обхващат покупната цена, вносните мита и други данъци (различни от тези, които впоследствие образуванието може да си възстановява от данъчните власти), транспортните разходи, товаро-разтоварни и други разходи, които могат директно да се отнесат към придобиването на готова продукция, материали и услуги. Търговските отстъпки, рабати и други подобни статии се приспадат при определяне на покупната стойност. |
Разходи за преработката
12. |
Разходите за преработка на материалните запаси включват разходи, директно свързани с произвежданите единици, като например прекия труд. Освен това те включват и систематично начисляване на постоянните и променливите общи разходи, които се правят в процеса на производството. Постоянните общи разходи са тези непреки производствени разходи, които остават сравнително постоянни независимо от обема на производството, като например амортизация и поддръжка на фабрични сгради и оборудване, а така също и разходите за ръководството и администрацията на производството. Променливите общи разходи са тези непреки производствени разходи, които варират пряко или почти пряко в зависимост от обема на производството, като например непреките материали и непрекия труд. |
13. |
Разпределението на постоянните общи разходи към разходите за преработка се базира на нормалния капацитет на производствените мощности. Нормалният капацитет е очакваното средно производство за няколко периода или сезона при нормални условия, като се взема предвид загубата на капацитет в резултат на планирана поддръжка. Реалното ниво на производство може да бъде използвано, ако то се приближава до нормалния капацитет. Размерът на постоянните общи разходи, начислен за всеки произвеждан продукт, не се увеличава в резултат от нисък обем на производство или когато образуванието е в престой. Неразпределените общи разходи се признават за разходи в периода, в който те възникват. В периоди на необичайно високо производство размерът на постоянните общи разходи, който се начислява за всяка единица продукция, се намалява така че материалните запаси да не се оценяват над себестойността. Променливите общи разходи се разпределят за всяка единица продукция на базата на реалното използване на производствените мощности. |
14. |
Производственият процес може да даде като резултат едновременното производство на повече от един продукт. Такъв е случаят например при производството на свързани продукти или когато се произвежда основен продукт и субпродукт. Когато разходите за преработката на всеки продукт не са ясно разграничими, те се разпределят между продуктите на рационална и последователна основа. Така например, разпределението може да се базира на относителната стойност на продажбите на всеки продукт или на всеки етап от производствения процес, на който продуктите могат да бъдат разграничавани помежду си, или при завършване на производството. Повечето субпродукти по своята природа са несъществени. В такъв случай те обикновено се оценяват с нетната реализуема стойност и тази стойност се приспада от стойността на основния продукт. В резултат на това балансовата стойност на основния продукт не се различава съществено от неговата себестойност. |
Други разходи
15. |
Другите разходи се включват в себестойността на материалните запаси само дотолкова, доколкото те са направени във връзка с довеждането на материалните запаси до настоящото им място и състояние. Така например в стойността на материалните запаси може да се окаже уместно да бъдат включени непроизводствени разходи или разходи по проектирането на продукти за конкретни клиенти. |
16. |
Примери за разходи, изключвани от себестойността на материалните запаси и признаващи се за разходи за периода, в който те са възникнали:
|
17. |
МСС 23 Разходи по заеми идентифицира ограничени обстоятелства, при които разходите по заеми се включват в стойността на материалните запаси. |
18. |
Образуванието може да закупи материални запаси при условията на отсрочено уреждане. Когато тази договореност фактически съдържа елемент на финансиране, например разлика между покупната цена за нормални кредитни условия и платената сума, този елемент се признава като лихвен разход за периода на финансирането. |
Себестойност на материалните запаси при предоставяни услуги
19. |
Дотолкова, доколкото доставчиците на услуги имат материални запаси, те ги оценяват по себестойността на предоставянето на услугите. Тази себестойност при предоставяне на услуги се състои главно от разходите за труд и другите разходи за персонала, зает пряко в предоставянето на услугата, включително служителите, изпълняващи надзорна дейност и съответната част от общите разходи за тях. Разходът за труд и другите разходи, свързани с продажбите и общия административен персонал, не се включват, а се признават за разходи в периода, в който са възникнали. Себестойността на материалните запаси при предоставяне на услуги не включва маржовете на печалбата или неразпределяемите общи разходи, които често се включва в цените, начислявани от доставчиците на услуги. |
Себестойност на селскостопанска продукция, добита от биологични активи
20. |
Съгласно МСС 41 Селско стопанство, материалните запаси, обхващащи селскостопанска продукция, която образуванието е добило от биологични активи, се оценяват при първоначалното им признаване по справедливата им стойност, намалена с разходите при пункта за продажба към момента на добиването. Това е себестойността на материалните запаси към датата на прилагане на този стандарт. |
Техники за оценка на себестойността
21. |
Техниките за оценка на себестойността на материалните запаси, като например метода на стандартната себестойност за разходите или метода „цени на дребно“, могат да бъдат използвани за удобство, ако резултатите се приближават до себестойността. Стандартната себестойност взема предвид нормалните нива на материали и доставки, труда, ефикасността и оползотворяването на капацитета. Те се преразглеждат редовно и ако е необходимо, се преизчисляват съобразно текущите условия. |
22. |
Методът „цени на дребно“ често се използва в търговията на дребно за оценяването на големи количества материални запаси от бързооборотни позиции, които имат сходни маржове и за които не е възможно използването на други методи. Стойността на материалните запаси се определя, като продажната цена на запасите се намалява с подходящия процент на брутния марж. Използваният процент следва да взема предвид запасите, чиито цени са намалени под началната продажна цена. Често за всяка група стоки на дребно се използва един усреднен процент. |
Формули за определяне на разходите
23. |
Разходите за материалните запаси от позиции, които обикновено не са взаимозаменяеми и произведените стоки или извършените услуги са предназначени за конкретни проекти, трябва да бъдат определяни чрез използването на конкретна идентификация на себестойността на всеки от тях. |
24. |
Специфична идентификация за себестойността означава, че конкретни разходи се отнасят към определени позиции материални запаси. Това е едно подходящо третиране за единици, които са предназначени за конкретен проект независимо дали те са били закупени или произведени. Специфичната идентификация за разходите обаче е неуместна при голям брой позиции материални запаси, които обичайно са взаимозаменяеми. В такива случаи методът на определяне на тези единици, които остават в запасите, би могъл да се използва за постигане на предварително определен ефект върху печалбата или загубата. |
25. |
Разходите за материалните запаси, които не са уредени в параграф 23, трябва да се определят чрез използването на формулите първа входяща, първа изходяща (FIFO) или среднопретеглена стойност.Образуванието трябва да използва същата формула за определяне на разходите за всички материални запаси със сходен характер и употреба за образуванието. За материални запаси с различен характер или употреба, може да бъде оправдано използването на различни формули за оценка на разхода за материалните запаси. |
26. |
Например, материалните запаси, използвани в един сегмент на стопанска дейност, за образуванието могат да имат употреба, различна от същия вид материални запаси, използвани в друг сегмент на стопанска дейност. Разликата в географското положение на материалните запаси, обаче (или в съответните данъчни разпоредби), сама по себе си не е достатъчна, за да оправдае използването на различни формули за оценка на разхода за материалните запаси. |
27. |
Формулата FIFO приема, че позициите от материалните запаси, които са закупени или произведени първи, се продават първи и следователно оставащите в запасите позиции в края на отчетния период са тези, които са закупени или произведени последни. По формулата за среднопретеглената стойност разходите за всяка позиция се определят от среднопретеглената стойност на сходни позиции в началото на периода и стойността на сходни позиции, закупени или произведени през периода. Усредняването може да бъде изчислено на периодична основа или при получаването на всяка допълнителна доставка в зависимост от условията в образуванието. |
Нетна реализуема стойност
28. |
Себестойността на материалните запаси може да не е възстановима, в случай че те са повредени или са цялостно или частично морално остарели или ако има спад в продажните им цени. Също така себестойността на материалните запаси може да не бъде възстановима, ако приблизително определените разходи за завършване или приблизително определените разходи, които ще бъдат направени за осъществяване на продажбата, са се увеличили. Практиката на обезценяване на материалните запаси под себестойността им до нетната реализуема стойност е в съответствие с виждането, че активите не трябва да се отчитат със стойности, превишаващи очакваните суми от тяхната продажба или използване. |
29. |
Стойността на материалните запаси се намалява до нетната реализуема стойност на базата на отделни позиции (позиция по позиция). При някои обстоятелства, обаче, може да бъде подходящо да се групират сходни или свързани позиции. Така например подобен случай може да има при позиции материални запаси, които са свързани с продуктовата линия на един и същ продукт и имат сходно предназначение и крайна употреба; произведени са и са предлагани в една и съща географска зона и на практика не могат да бъдат оценени отделно от други позиции в тази продуктова линия. Не е уместно да се намалява стойността на материални запаси на основата на класификацията на материалните запаси, например готова продукция или всички материални запаси в конкретен отрасъл или географски сегмент. Доставчиците на услуги, по принцип, натрупват разходи във връзка с всяка услуга, за която се начислява отделна цена на продажба. Ето защо, всяка такава услуга се третира като отделна позиция. |
30. |
Приблизителното оценяване на нетната реализуема стойност се базира на най-надеждните съществуващи данни по време на съставянето на тази оценка според обема на материалните запаси, който се очаква да бъде реализиран. Тези оценки вземат пред вид колебанията в цените или себестойността, които са в пряка връзка със събития, станали след приключване на периода дотолкова, доколкото тези събития потвърждават условията, съществуващи в края на периода. |
31. |
Приблизителната оценка на нетната реализуема стойност също така следва да отчита какво е предназначението на държаните материални запаси. Например, нетната реализуема стойност на количеството материални запаси, държани за изпълнение на фирмените договори за продажби или предоставяне на услуги, се базира на договорната цена. Ако договорите за продажба са за по-малко количество от държаните материални запаси, нетната реализуема стойност на превишението има като база основните цени на продажба. Провизии могат да възникнат от фирмените договори за продажба, превишаващи количествата държани материални запаси или от фирмени договори за покупка. Такива провизии се третират съгласно МСС 37 Провизии, условни задължения и условни активи. |
32. |
Материали и други консумативи, държани с оглед да бъдат използвани в производството на материални запаси, не се обезценяват под себестойността им, ако завършените продукти, в които те ще бъдат включени, се очаква да бъдат продадени по тяхната себестойност или над нея. Когато обаче спад на цената на материалите сочи, че себестойността на готовата продукция ще превиши нетната реализуема стойност, материалите се обезценяват до нетната реализуема стойност. При тези обстоятелства заместителната стойност на материалите може да бъде най-добрата мярка за тяхната нетна реализуема стойност. |
33. |
Във всеки следващ период се прави нова оценка на нетната реализуема стойност. Когато обстоятелствата, които преди това са довели до снижаване на стойността на материалните запаси под тяхната себестойност, вече не са налице или когато има данни за нарастване на нетната реализуема стойност поради променени икономически обстоятелства, снижаването на стойността се сторнира (т.е. сторнирането се ограничава до размера на първоначалното намаление на стойността), така че новата балансова стойност е по-ниската от себестойността и преразгледаната нетна реализуема стойност. Такъв случай имаме, когато например дадена позиция от материалните запаси, която се отчита по нетна реализуема стойност поради спад в цената на продажбите, е все още в наличност в един последващ период и нейната продажна цена се е увеличила. |
ПРИЗНАВАНЕ ЗА РАЗХОД
34. |
Когато материални запаси са продадени, балансовата стойност на тези материални запаси следва да бъде призната като разход през периода, през който съответният приход е бил признат. Сумата на всяка обезценка на материалните запаси до нетната им реализуема стойност, както и всички загуби от материални запаси следва да се признаят като разходи за периода на обезценката или на възникването на загубите. Сумата на евентуалното обратно възстановяване на стойността на обезценката на материалните запаси, възникналa в резултат на увеличението на нетната реализуема стойност, следва да бъде призната като намаление на стойността на материалните запаси, признато като разход през периода, през който е възникнало възстановяването. |
35. |
Някои материални запаси могат да бъдат отнесени по сметките на други активи, като например материални запаси, които се използват като компонент на създадените от самото образувание собствени сгради, съоръжения и оборудване. Материалните запаси, отнесени по този начин към друг актив, се признават за разход в продължение на полезния живот на актива. |
ОПОВЕСТЯВАНЕ
36. |
Финансовите отчети трябва да оповестяват:
|
37. |
В помощ на потребителите на финансовите отчети е информацията, касаеща балансовите стойности по отделни видове материални запаси и границите на промените в тези активи. Общоприети класификационни групи материални запаси са стоките, производствените доставки, материалите, незавършеното производство и готовата продукция. Материалните запаси на образувания, произвеждащи услуги, могат да бъдат представени просто като незавършено производство. |
38. |
Сумата на материалните запаси, признати за разход за отчетния период, която често се нарича отчетна стойност на продажбите, включва разходите, предварително включени при оценката на сега продадените материални запаси и неразпределените производствени общи разходи, както и стойността на производствените разходи за материалните запаси, които са извън нормалните граници. Конкретните обстоятелства за дадено образувание може също да изискват включването на други суми, като например разходи за пласмент. |
39. |
Някои образувания приемат различен формат за отчета си за приходите и разходите, което води до отчитане на различни стойности вместо себестойността на материалните запаси, признати за разход за отчетния период. Според този формат образуванието представя анализ на разходите, използвайки класификация, основана на разходите по икономически елементи. В този случай образуванието оповестява стойностите, признати като разходи за суровини и консумативи, разходи за труд и други разходи, заедно със сумата на нетната промяна в материалните запаси за отчетния период. |
ДАТА НА ВЛИЗАНЕ В СИЛА
40. |
Всяко образувание трябва да прилага този стандарт за годишните периоди, започващи на или след 1 януари 2005 г. Насърчава се по-ранното прилагане. Ако дадено образувание прилага този стандарт за отчетен период, започващ преди 1 януари 2005 г., то трябва да оповести този факт. |
ОТМЯНА НА ДРУГИ ДОКУМЕНТИ
41. |
Настоящият стандарт заменя МСС 2 Материални запаси (преработен през 1993 г.). |
42. |
Настоящият стандарт заменя ПКР-1 Последователност — различни формули за изчисляване на себестойността на стоково-материалните запаси. |
МСС 8
МЕЖДУНАРОДЕН СЧЕТОВОДЕН СТАНДАРТ 8
Счетоводни политики, промени в счетоводните преценки и грешки
РЕЗЮМЕ
Цел
Обхват
Определения
Счетоводни политики
Избор и прилагане на счетоводни политики
Последователност на счетоводните политики
Промени в счетоводните политики
Прилагане на промени в счетоводните политики
Прилагане с обратна сила
Ограничения за прилагането с обратна сила
Оповестяване
Промени в приблизителните счетоводни преценки
Оповестяване
Грешки
Ограничения върху преизчисляването с обратна сила
Оповестяване на грешки от предходен период
Невъзможност по отношение на прилагането с обратна сила и преизчисляването с обратна сила
Дата на влизане в сила
Отмяна на други документи
Този преработен стандарт заменя МСС 8 Нетна печалба или загуба за периода, фундаментални грешки и промени в счетоводната политика и следва да бъде прилаган за годишни периоди, започващи на или след 1 януари 2005 г. Насърчава се по-ранното прилагане.
ЦЕЛ
1. |
Целта на настоящия стандарт е да предпише критериите за избор и промяна на счетоводните политики, заедно със счетоводното третиране и оповестяване на промените в счетоводните политики, промени в счетоводните преценки и коригиране на грешки. Стандартът е предназначен за повишаване на приложимостта и надеждността на финансовите отчети на образуванието и сравнимостта на тези финансови отчети както с финансовите отчети за предходни периоди, така и с финансовите отчети на други образувания. |
2. |
Изискванията за оповестяване на счетоводните политики, с изключение на тези за промените в счетоводните политики са разгледани в МСС 1 Представяне на финансовите отчети. |
ОБХВАТ
3. |
Този стандарт трябва да се прилага при избирането и прилагането на счетоводните политики и отчитането на промените на счетоводните политики, промените в счетоводните преценки и коригирането на грешки от предходни периоди. |
4. |
Данъчните ефекти на корекциите на грешки от предходни периоди и корекциите с обратна сила, направени за прилагането на промените в счетоводните политики, се отчитат и оповестяват в съответствие с МСС 12 Данъци върху дохода. |
ОПРЕДЕЛЕНИЯ
5. |
В този стандарт се използват следните термини с посоченото им значение: Счетоводните политики представляват специфични принципи, бази, конвенции, правила и практики, прилагани от дадено образувание при изготвянето и представянето на финансовите отчети. Промяната в счетоводните оценки представлява корекция на балансовата стойност на актив или пасив, или стойността на периодическото потребление на даден актив, която произтича от оценката на настоящото състояние на, и очакваните бъдещи ползи и задължения, свързани с активите и пасивите. Промените в счетоводните преценки, произтичат от нова информация или нови развития и съответно не представляват корекции на грешки. Международните стандарти за финанси отчети (МСФО) са стандарти и разяснения, приети от Борда по международни счетоводни стандарти (СМСС). Те обхващат следното:
|
6. |
Преценката дали даден пропуск или неточност биха могли да повлияят на икономическите решения на потребителите и по този начин да бъдат съществени, изисква разглеждането на характеристиките на тези потребители. Общите положения за изготвяне и представяне на финансови отчети посочват в параграф 25, че „приема се, че потребителите имат подходяща информация за стопанските и икономически дейности и счетоводната отчетност и желание да проучат тази информация с разумно старание“. Ето защо, преценката трябва да вземе пред вид начина, по който би могло разумно да се очаква потребителите с такива характеристики да бъдат повлияни при вземането на икономически решения. |
СЧЕТОВОДНИ ПОЛИТИКИ
Избор и прилагане на счетоводни политики
7. |
Когато стандарт или разяснение са конкретно приложими за дадена сделка, друго събитие или условие, счетоводната политика или политики, прилагани за тази позиция трябва да бъде определена посредством прилагането на стандарта или разяснението и отчитането на всякакви имащи отношение Насоки за прилагането, издадени от СМСС за стандарта или разяснението. |
8. |
МСФО определят счетоводни политики, за които СМСС смята, че водят до финансови отчети, съдържащи подходяща и надеждна информация за сделките, другите събития и условия, за които се прилагат. Тези политики не трябва да се прилагат, когато ефектът от тяхното прилагане е несъществен. Неуместно е обаче, да се правят или да се оставят некоригирани несъществени отклонения от МСФО, з а да се постигне конкретно представяне на финансовото състояние, финансовото изпълнение, или парични потоци на дадено образувание. |
9. |
Прилагането на насоките за стандартите, издадени от СМСС не съставлява част от тези стандарти и затова не съдържа изисквания за финансовите отчети. |
10. |
При отсъствието на стандарт или разяснение, които се прилагат конкретно за дадена сделка, друго събитие или условие, ръководството трябва да използва своята преценка при разработването и прилагането на счетоводна политика, която води до информация, която е:
|
11. |
При правенето на преценката, разгледана в параграф 10 по-горе, ръководството трябва да се позове и разгледа приложимостта на следните източници в низходящ ред:
|
12. |
При преценката, разгледана в параграф 10 по-горе, ръководството също така може да разгледа най-новите документи на други органи, изготвящи стандарти, които използват подобна концептуална рамка за разработване на счетоводни стандарти, друга счетоводна литература и общоприети счетоводни практики, доколкото същите не влизат в противоречие с източниците, разгледани в параграф 11. |
Последователност на счетоводните политики
13. |
Образуванието трябва да избере и прилага счетоводните си политики системно за сходни сделки, други събития и условия освен ако даден стандарт или разяснение специално не изисква или разрешава категоризация на позиции, за които могат да бъдат подходящи различни политики. Ако даден стандарт или разяснение изисква или разрешава подобна категоризация, трябва да бъде избрана и последователно приложена подходяща счетоводна политика за всяка категория. |
Промени в счетоводните политики
14. |
Образуванието трябва да промени дадена счетоводна политика само ако промяната:
|
15. |
Потребителите на финансови отчети трябва да могат да сравняват финансовите отчети на образуванието с предходни периоди, за да определят тенденциите в неговото финансово състояние, финансови резултати и парични потоци. Ето защо, се прилагат за всеки период и от единия към следващия период едни и същи счетоводни политики освен ако дадена промяна в счетоводната политика не отговаря на някой от критериите в параграф 14. |
16. |
Разгледаното по-долу не представлява промяна в счетоводните политики:
|
17. |
Първоначалното прилагане на дадена политика за преоценяване на активи в съответствие с МСС 16 Имоти, машини, съоръжения и оборудване или МСС 38 Нематериални активи представлява промяна в счетоводната политика, която трябва да се третира по-скоро като преоценка в съответствие с МСС 16 или МСС 38, отколкото в съответствие с настоящия стандарт. |
18. |
Параграфи 19—31 не се прилагат по отношение на промяната в счетоводната политика, разгледана в параграф 17. |
Прилагане на промени в счетоводните политики
19. |
При условията на параграф 23:
|
20. |
За целите на настоящия стандарт, предсрочното прилагане на даден стандарт или разяснение не представлява доброволна промяна в счетоводната политика. |
21. |
При отсъствието на стандарт или разяснение, които се прилагат конкретно за дадена сделка, друго събитие или условие, ръководството може, в съответствие с параграф 12, да приложи счетоводна политика от най-новите документи на други органи, изготвящи стандарти, които използват подобна концептуална рамка за разработването на счетоводни стандарти. Ако след изменението на такъв документ, образуванието избере да промени дадена счетоводна политика, тази промяна се отчита и оповестява като доброволна промяна в счетоводната политика. |
Прилагане с обратна сила
22. |
При условията на параграф 23, когато промяната на счетоводната политика се прилага с обратна сила в съответствие с параграф 19, буква а) или б), образуванието трябва да коригира началното салдо на всеки засегнат елемент на собствения капитал за най-ранния представен предходен период и другите сравнителни суми, оповестени за всеки представен предходен период, все едно че новата счетоводната политика е била винаги приложена. |
Ограничения за прилагането с обратна сила
23. |
Когато се изисква прилагане с обратна сила по параграф 19, буква а) или б), промяната в счетоводната политика трябва да се прилага с обратна сила с изключение дотолкова, доколкото е невъзможно да се определят ефектите, специфични за даден период или кумулативния ефект на промяната. |
24. |
Когато е невъзможно да се определят ефектите от промяната на счетоводната политика, специфични за даден период, върху сравнителната информация за представените един или повече предходни периоди, образуванието трябва да прилага новата счетоводна политика за балансовите стойности на активите и пасивите към началото на най-ранния период, за който прилагането с обратна сила е възможно, който може да бъде текущия период и ще направи съответната корекция на началното салдо на всеки засегнат елемент на собствения капитал за този период. |
25. |
Когато е невъзможно да се определи кумулативния ефект в началото на текущия период от прилагането на новата счетоводна политика за всички предходни периоди, образуванието трябва да коригира сравнителната информация, за да приложи новата счетоводна политика без обратна сила от най-ранната възможна дата. |
26. |
Когато дадено образувание прилага нова счетоводна политика с обратна сила, то прилага новата счетоводна политика към сравнителната информация за колкото е възможно по-ранни периоди. Прилагането с обратна сила за предходен период не е възможно, освен ако е възможно да се определи кумулативния ефект върху сумите както в началния баланс, така и в крайния баланс за този период. Сумата на получената като резултат корекция, свързана с периоди преди тези, представени във финансовите отчети, се отразява във всяко начално салдо на всеки засегнат елемент на собствения капитал за най-ранния представен период. Обикновено, корекцията са прави по отношение на неразпределената печалба. Корекцията обаче може да бъде направена на друг елемент на собствения капитал (например, за да се спази даден стандарт или разяснение). Всяка друга информация за предходни периоди, като например исторически обобщения на финансови данни, също се коригират за колкото е възможно по-ранни периоди. |
27. |
Когато за дадено образувание е невъзможно да приложи с обратна сила нова счетоводна политика, защото не може да определи кумулативния ефект от прилагането на политиката за всички предходни периоди, в съответствие с параграф 25, образуванието прилага без обратна сила новата политика от началото на възможно най-ранния период. Ето защо то не взема пред вид частта на кумулативната корекция на активи, пасиви и собствен капитал, възникнали преди тази дата. Промяна в счетоводната политика се разрешава даже ако е невъзможно политиката да се приложи без обратна сила за някой предходен период. Параграфи 50—53 предоставят насоки за това кога е невъзможно да се приложи нова счетоводна политика за един или повече предходни периода. |
Оповестяване
28. |
Когато първоначалното прилагане на даден стандарт или разяснение има ефект върху текущия период или някой предходен период би имало такъв ефект, с изключение когато е невъзможно да се определи сумата на корекцията, или може да има такъв ефект върху бъдещи периоди, образуванието трябва да оповести:
|
29. |
Когато доброволната промяна в счетоводната политика има ефект върху текущия или върху някой предходен период, би имала ефект върху такъв период, освен когато е невъзможно да се определи сумата на корекцията, или може да има ефект върху бъдещи периоди, образуванието трябва да оповести:
|
30. |
Когато образуванието не е приложило нов стандарт или разяснение, които са били издадени, но още не са влезли в сила, то трябва да оповести:
|
31. |
При спазването на горния параграф 30 образуванието взема предвид оповестяването на:
|
ПРОМЕНИ В ПРИБЛИЗИТЕЛНИТЕ СЧЕТОВОДНИ ПРЕЦЕНКИ
32. |
Като резултат от несигурностите, присъщи на стопанските дейности, много статии във финансовите отчети не могат да бъдат оценени точно а само приблизително. Приблизителната оценка съдържа преценки, основани на последната налична, надеждна информация. Например може да се изискват приблизителни оценки за:
|
33. |
Използването на разумни приблизителни оценки е съществена част от изготвянето на финансови отчети и не подкопава тяхната надеждност. |
34. |
Дадена приблизителна оценка може да се нуждае от преработване, ако настъпят промени в обстоятелствата, на които се основава същата, или в резултат на нова информация или натрупан по-голям опит. По своя характер, преработването на приблизителната оценка не се отнася до предходни периоди и не представлява корекция на грешка. |
35. |
Промяната в прилаганата база за оценяване е промяна в счетоводната политика, а не промяна в счетоводната приблизителна оценка. Когато е трудно да се разграничи дадена промяна в счетоводната политика от промяната в счетоводната приблизителна оценка, промяната се третира като промяна в счетоводната приблизителна оценка. |
36. |
Ефектът от промяната на счетоводна приблизителна оценка, различна от промяна, по отношение на която се прилага параграф 37, трябва да се признава без обратна сила, като се печалбата или загубата за:
|
37. |
Доколкото промяната на дадена счетоводна приблизителна оценка поражда промени в активите и пасивите или е свързана със статия от собствения капитал, тя трябва да бъде призната посредством коригирането на балансовата стойност на свързания актив, пасив или статия собствен капитал през периода на промяната. |
38. |
Бъдещото признаване на ефекта от промяната в счетоводната приблизителна преценка означава, че промяната се прилага за сделки, други събития и условия от датата на промяната в приблизителната оценка. Една промяна на счетоводна приблизителна оценка може да засегне само печалбата или загубата за текущия период или печалбата или загубата както за текущия период, така за и бъдещи такива. Например, една промяна на приблизителната стойност на размера на несъбираемите вземания засяга само печалбата или загубата за текущия период, поради което се признава през текущия период. Промяна в приблизителната оценка на полезния живот или на очаквания модел на потребление на икономическите ползи от един амортизируем актив засяга обаче амортизационните разходи както за текущия период, така и за всеки бъдещ период през оставащия полезен живот на актива. И в двата случая ефектът от промяната, свързана с текущия период, се признава като приход или разход за текущия период. Ефектът върху бъдещи периоди, ако има такъв, се признава като приход или разходи за тези бъдещи периоди. |
Оповестяване
39. |
Образуванието трябва да оповестява характера и размера на промяната в счетоводната приблизителна оценка, която има ефект през текущия период или се очаква да има ефект през бъдещи периоди, с изключение на оповестяването на ефекта върху бъдещи периоди, когато е невъзможно да се оцени този ефект. |
40. |
Ако размерът на ефекта през бъдещи периоди не се оповестява, защото неговото оценяване е невъзможно, образуванието трябва да оповести този факт. |
ГРЕШКИ
41. |
Грешки могат да възникнат по отношение на признаването, оценяването, представянето или оповестяването на елементи на финансовите отчети. Финансовите отчети няма да са в съответствие с МСФО, ако съдържат или съществени или несъществени грешки, направени умишлено за постигането на определено представяне на финансовото състояние, финансовите резултати или парични потоци на образуванието. Потенциалните грешки за текущия период, отрити през този период се коригират преди даването на разрешението за публикуване на финансовите отчети. Понякога, обаче, съществени грешки не се откриват до следващия период и тези грешки от предходния период се коригират в сравнителната информация, представена във финансовите отчети за този следващ период (виж параграфи 42—47). |
42. |
Съгласно условията на параграф 43 образуванието трябва да коригира с обратна сила съществени грешки за предходен период в първия комплект финансови отчети, за които е дадено разрешение за публикуване след тяхното откриване чрез:
|
Ограничения върху преизчисляването с обратна сила
43. |
Грешка от предходен период трябва да се коригира чрез преизчисляване с обратна сила, освен доколкото е невъзможно да се определят или ефектите, специфични за конкретен период или кумулативния ефект на грешката. |
44. |
Когато е невъзможно да се определят специфичните за даден период ефекти от грешка върху сравнителната информация за един или повече представени предходни периоди, образуванието трябва да преизчисли началните салда на активите, пасивите и собствения капитал за най-ранния период, за които преизчисляването с обратна сила е възможно (който може да бъде текущия период). |
45. |
Когато е невъзможно да се определи кумулативния ефект в началото на текущия период от дадена грешка върху всички предходни периоди, образуванието трябва да преизчисли сравнителната информация, за да коригира грешката без обратна сила от най-ранната възможна дата. |
46. |
Корекцията на грешка от предходен период се изключва от печалбата или загубата за периода, през който е открита грешката. Всяка информация, представена за предходни периоди, включително всякакви исторически обобщения на финансови данни, се преизчислява, от колкото е възможно по-ранен период. |
47. |
Когато е невъзможно да се определи сумата на грешката (например грешка при прилагане на счетоводна политика) за всички предходни периоди, образуванието в съответствие с параграф 45 преизчислява сравнителната информация без обратна сила от най-ранната възможна дата. Ето защо то не взема пред вид частта на кумулативното преизчисляване на активите, пасивите и собствения капитал, възникнала преди тази дата. Параграфи 50—53 предвиждат насоки за това кога е невъзможно да се коригира дадена грешка за един или повече предходни периоди. |
48. |
Корекциите на грешки се разграничават от промените в счетоводните приблизителни оценки. Счетоводните приблизителни оценки по своя характер са приближения, които може да трябва да бъдат преработени, ако стане известна допълнителна информация. Например печалбата или загубата, призната в резултат от дадено условно задължение, не представлява корекция на грешка. |
Оповестяване на грешки от предходен период
49. |
При прилагането на параграф 42, образуванието трябва да оповести следното:
|
НЕВЪЗМОЖНОСТ ПО ОТНОШЕНИЕ НА ПРИЛАГАНЕТО С ОБРАТНА СИЛА И ПРЕИЗЧИСЛЯВАНЕТО С ОБРАТНА СИЛА
50. |
При някои обстоятелства е невъзможно да се коригира сравнителна информация за един или повече предходни периоди за постигането на сравнимост с текущия период. Например, може да не са били събрани данни през предходния период/и, по начин, който позволява или прилагането с обратна сила на нова счетоводна политика (включително за целите на параграфи 51—53, неговото прилагане без обратна сила за предходни периоди) или преизчисляването с обратна сила, за коригиране на грешка от предходен период и може да е невъзможно да се възпроизведе информацията. |
51. |
Често е необходимо да се правят приблизителни оценки при прилагането на счетоводна политика за елементите на финансовите отчети, признати или оповестени по отношение на сделки, други събития или условия. Приблизителната оценка е по същността си субективна и приблизителни оценки могат да бъдат разработени след датата на баланса. Разработването на приблизителни оценки е потенциално по-трудно при прилагането с обратна сила на счетоводна политика или при правенето на преизчисления с обратна сила за коригиране на грешка от предходен период, поради по-дългия период от време, който може да е изминал от засегната сделка, друго събитие или условие, които са настъпили. Целта на приблизителните оценки, свързани с предходни периоди, обаче, остава същата като за приблизителните оценки направени през текущия период, а именно, приблизителните оценки да отразяват обстоятелствата, които са съществували, когато сделката, другото събитие или условие са се реализирали. |
52. |
Ето защо, прилагането с обратна сила на нова счетоводна политика или коригирането на грешка от предходен период изисква разграничаването на информацията, която:
от другата информация. За някои видове приблизителни оценки (например, приблизителна оценка на справедлива стойност, която не се базира на наблюдаема цена или наблюдаеми входящи ресурси) е невъзможно да се разграничат тези видове информация. Когато прилагането с обратна сила или преизчисляването с обратна сила биха изисквали да се направи значителна приблизителна оценка, за която е невъзможно да се разграничат тези два вида информация, не е възможно да се приложи новата счетоводна политика или да се коригира грешка за предходен период с обратна сила. |
53. |
Не трябва да се извършва преценка след събитието, когато се прилага нова счетоводна политика или се коригират суми за предходен период, или чрез правенето на предположения за това какви биха били намеренията на ръководството в един предходен период или чрез приблизителната оценка на признатите, оценени или оповестени суми в един предходен период. Например, когато образуванието коригира грешка от предходен период при оценяването на финансови активи, които преди това са класифицирани като инвестиции, държани до падеж в съответствие с МСС 39 Финансови инструменти—признаване и оценяване, това не променя тяхната база за оценяване за периода, ако ръководството е решило по-късно да не ги държи до падеж. Освен това, когато образуванието коригира грешка от предходен период при изчисляването на своите задължения към натрупаните отпуски по болест на служителите в съответствие с МСС 19 Доходи на заети лица, то не взема пред вид информацията за необичайно тежкия сезон с грипни заболявания през следващия период, която била на разположение след като финансовите отчети за предходния период са били разрешени за публикуване. Фактът, че често се изискват значителни приблизителни оценки, когато се изменя сравнителна информация, представена за предходни периоди, не пречи на надеждната корекция на сравнителната информация. |
ДАТА НА ВЛИЗАНЕ В СИЛА
54. |
Дадено образувание трябва да прилага този стандарт за годишните периоди, започващи на или след 1 януари 2005 г. Насърчава се по-ранното прилагане. Ако дадено образувание прилага този стандарт за отчетен период, започващ преди 1 януари 2005 г., то трябва да оповести този факт. |
ОТМЯНА НА ДРУГИ ДОКУМЕНТИ
55. |
Настоящият стандарт заменя МСС 8 Нетна печалба или загуба за периода, фундаментални грешки и промени в счетоводните политики, (преработен през 1993 г.). |
56. |
Настоящият стандарт заменя следните разяснения:
|
МСС 10
МЕЖДУНАРОДЕН СЧЕТОВОДЕН СТАНДАРТ 10
Събития след датата на баланса
РЕЗЮМЕ
Цел
Обхват
Определения
Признаване и оценяване
Коригиращи събития след датата на баланса
Некоригиращи събития след датата на баланса
Дивиденти
Действащо образувание
Оповестяване
Дата на утвърждаване за публикуване
Осъвременяване на оповестяванията относно условията към датата на баланса
Некоригиращи събития след датата на баланса
Дата на влизане в сила
Отмяна на МСС 10 (преработен 1999 г.)
Този преработен стандарт заменя МСС 10 (преработен 1999 г.) Събития след датата на баланса и следва да бъде прилаган за годишни периоди, започващи на или след 1 януари 2005 г. Насърчава се по-ранното прилагане.
ЦЕЛ
1. |
Целта на настоящия стандарт е да определи:
Стандартът също изисква образуванието да не изготвя финансовите си отчети на основата на принципа за действащо образувание, ако събитията след датата на баланса показват, че принципът за действащо образувание не е уместен. |
ОБХВАТ
2. |
Този стандарт следва да бъде прилаган при отчитането и оповестяването на събития след датата на баланса. |
ОПРЕДЕЛЕНИЯ
3. |
В този стандарт се използват следните термини с посочените им значения: Събития след датата на баланса са онези събития както благоприятни, така и неблагоприятни, които възникват между датата на баланса и датата, на която финансовите отчети са утвърдени за публикуване. Могат да бъдат разграничени два вида събития:
|
4. |
Процесът по утвърждаване на финансовите отчети за публикуване варира в зависимост от структурата на управление, законовите изисквания и процедурите по изготвянето и приключването на финансовите отчети. |
5. |
В някои случаи, от образуванието се изисква да представи финансови отчети на образуванието за одобрение от акционерите, след като финансовите отчети са вече публикувани. В такива случаи финансовите отчети са считат за утвърдени за публикуване на датата на първоначалното им издаване, а не на датата, на която акционерите одобряват финансовите отчети. ПримерУправлението на образуванието изготвя проекта за финансови отчети за годината към 31 декември 20Х1 г. на 28 февруари 20Х2 г. На 18 март 20Х2 г. съветът на директорите преглежда финансовите отчети и официално ги утвърждава за публикуване. Образуванието обявява своята печалба и избраната друга финансова информация на 19 март 20Х2 г. Финансовите отчети са предоставени на разположение на акционерите и други лица на 1 април 20Х2 г. Годишното събрание на акционерите одобрява финансовите отчети на 15 май 20Х2 г. и одобрените финансови отчети след това са представени пред регулативния орган на 17 май 20Х2 г.Финансовите отчети се считат за утвърдени за публикуване на 18 март 20Х2 г. (датата на утвърждаването за публикуване от съвета на директорите). |
6. |
В някои случаи, от ръководството на образуванието се изисква да представи финансови отчети пред надзорния съвет (съставен единствено от лица, които не участват в изпълнителното ръководство) за одобрение. В такива случаи финансовите отчети са утвърдени за публикуване, когато ръководството ги утвърждава за представяне пред надзорния съвет. ПримерНа 18 март 20Х2 г. ръководството на едно образувание утвърждава финансовите отчети за представяне пред надзорния съвет. Надзорният съвет е съставен единствено от лица, които не участват в изпълнителното ръководство и може да включва представители на наетия персонал и други външни интереси. Надзорният съвет одобрява финансовите отчети на 26 март 20Х2 г. Финансовите отчети са предоставени на разположение на акционерите и другите лица на 1 април 20Х2 г. Годишното събрание на акционерите получава финансовите отчети на 15 май 20Х2 г. и финансовите отчети след това са представени пред регулативния орган на 17 май 20Х2 г.Финансовите отчети се считат за утвърдени за публикуване на 18 март 20Х2 г. (датата на утвърждаването им от ръководството за публикуване пред надзорния съвет). |
7. |
Събития след датата на баланса включват всички събития до датата, когато финансовите отчети са утвърдени за публикуване, дори ако тези събития възникват след публикуването на обявената печалба и друга финансова информация. |
ПРИЗНАВАНЕ И ОЦЕНЯВАНЕ
Коригиращи събития след датата на баланса
8. |
Образуванието трябва да коригира сумите, признати във финансовите отчети, за да отрази коригиращите събития след датата на баланса. |
9. |
Следните събития са примери за коригиращи събития след датата на баланса, които изискват образуванието да коригира сумите, признати във финансовите отчети, или да признае статии, които не са били признати преди:
|
Некоригиращи събития след датата на баланса
10. |
Образуванието не трябва да коригира сумите, признати във финансови отчети, за да отрази некоригиращите събития след датата на баланса. |
11. |
Пример за некоригиращо събитие след датата на баланса е намаляването на пазарната стойност на инвестициите между датата на баланса и датата, когато финансовите отчети са утвърдени за публикуване. Спадът на пазарната стойност, обикновено, не се свързва със състоянието на инвестициите към датата на баланса, но отразява обстоятелства, които са възникнали впоследствие. Следователно, образуванието не коригира сумите за инвестициите, признати във финансовите отчети. По подобен начин, образуванието не осъвременява сумите, оповестени за инвестиции към датата на баланса, въпреки че образуванието може да е длъжно да направи допълнително оповестяване съгласно параграф 21. |
Дивиденти
12. |
Ако образуванието обяви дивидентите за притежателите на капиталови инструменти (така, както са дефинирани в МСС 32 Финансови инструменти: оповестяване и представяне) след датата на баланса, то не трябва да признава тези дивиденти като задължение към датата на баланса. |
13. |
Ако дивидентите са обявени (т.е. дивидентите са разрешени по подходящ начин, вече не са по усмотрение на образуванието) след датата на баланса, но преди финансовите отчети да са утвърдени за публикуване, дивидентите не се признават като задължение към датата на баланса, защото не отговарят на критериите за настоящо задължение в МСС 37. Такива дивиденти се оповестяват в приложенията към финансовите отчети в съответствие с МСС 1 Представяне на финансовите отчети. |
ДЕЙСТВАЩО ОБРАЗУВАНИЕ
14. |
Образуванието не трябва да изготвя финансовите си отчети на основата на принципа за действащо образувание, ако ръководството реши след датата на баланса, че възнамерява да ликвидира образуванието или да преустанови дейността му или че няма никаква друга реалистична алтернатива, освен да направи това. |
15. |
Влошаването на резултатите от дейността и финансовото състояние след датата на баланса може да покаже необходимост да се обмисли дали принципът за действащо образувание е все още уместен. Ако принципът за действащо образувание вече не е уместен, ефектът е толкова проникващ, че този стандарт изисква по-скоро фундаментална промяна на базата на осчетоводяване, отколкото коригиране на сумите, признати в рамките на първоначалната база на осчетоводяване. |
16. |
МСС 1 изисква оповестявания, ако:
|
ОПОВЕСТЯВАНЕ
Дата на утвърждаване за публикуване
17. |
Образуванието трябва да оповести датата, когато финансовите отчети са утвърдени за публикуване и кой е извършил това утвърждаване. Ако собствениците на образуванието или други лица имат правото да изменят финансовите отчети след публикуването, образуванието трябва да оповести този факт. |
18. |
За потребителите е важно да знаят кога финансовите отчети са били утвърдени за публикуване, тъй като финансовите отчети не отразяват събития след тази дата. |
Осъвременяване на оповестяванията относно условия към датата на баланса
19. |
Ако образуванието получи информация след датата на баланса относно условия, които са съществували към датата на баланса, то трябва да осъвремени оповестяванията, които се отнасят до тези условия в контекста на новата информация. |
20. |
В някои случаи образуванието трябва да осъвремени оповестяванията в своите финансови отчети, за да отрази информация, получена след датата на баланса дори когато информацията не засяга сумите, които то признава в своите финансови отчети. Един пример за необходимостта да се осъвременяват оповестяванията е, когато се появи доказателство след датата на баланса относно условно задължение, което е съществувало на датата на баланса. В допълнение към преценката дали трябва да признае провизия по МСС 37 Провизии, условни задължения и условни активи, образуванието осъвременява своите оповестявания относно условните задължения в контекста на това доказателство. |
Некоригиращи събития след датата на баланса
21. |
Ако некоригиращите събития след датата на баланса са съществени, неоповестяването би могло да повлияе на икономическите решения на потребителите на финансовите отчети, взети на базата на финансовите отчети. Съответно, образуванието трябва да оповести следното за всяка съществена категория на некоригиращото събитие след датата на баланса:
|
22. |
По-долу са разгледани примери за некоригиращи събития след датата на баланса, които по принцип биха довели до оповестяване:
|
ДАТА НА ВЛИЗАНЕ В СИЛА
23. |
Образуванието трябва да прилага този стандарт за годишните периоди, започващи на или след 1 януари 2005 г. Насърчава се по-ранното прилагане. Ако дадено образувание прилага този стандарт за отчетен период, започващ преди 1 януари 2005 г., то трябва да оповести този факт. |
ОТМЯНА НА МСС 10 (ПРЕРАБОТЕН 1999 г.)
24. |
Настоящият стандарт заменя МСС 10 Събития след датата на баланса (Преработен през 1999 г.) |
МСС 16
МЕЖДУНАРОДЕН СЧЕТОВОДЕН СТАНДАРТ 16
Имоти, машини, съоръжения и оборудване
РЕЗЮМЕ
Цел
Обхват
Определения
Признаване
Първоначални разходи
Последващи разходи
Оценяване в момента на признаване
Елементи на себестойността
Оценяване на себестойността
Оценяване след признаване
Модел на себестойността
Модел на преоценената стойност
Амортизация
Амортизируема сума и амортизационен период
Метод на амортизация
Обезценка
Компенсация за обезценка
Отписване
Оповестяване
Преходни разпоредби
Дата на влизане в сила
Отмяна на други документи
Този преработен стандарт заменя МСС 16 (1998 г.) Имоти, машини, съоръжения и оборудване и следва да бъде прилаган за годишни периоди, започващи на или след 1 януари 2005 г. Насърчава се по-ранното прилагане.
ЦЕЛ
1. |
Целта на този стандарт е да определи счетоводното третиране на имотите, машините, съоръженията и оборудването, така че потребителите на финансовите отчети да могат да отграничат информацията за инвестициите на дадено образувание в неговите имоти, машини, съоръжения и оборудване и промените в такива инвестиции. Основните въпроси при осчетоводяването на имотите, машините, съоръженията и оборудването са признаването на активите, определянето на балансовите им стойности и амортизационните отчисления и загубите от преоценка във връзка с тях. |
ОБХВАТ
2. |
Този стандарт трябва да се прилага при отчитането на имоти, машини, съоръжения и оборудване, освен когато друг стандарт изисква или разрешава различно счетоводно третиране. |
3. |
Този стандарт не се прилага за:
Този стандарт, обаче се прилага за имоти, машини, съоръжения и оборудване, използвани за разработване или поддържане на активите, разгледани в а) и б). |
4. |
Други стандарти могат да изискват признаването на дадена статия на имоти, машини, съоръжения и оборудване на базата на подход, различен от този в настоящия стандарт. Например МСС 17 Лизинги изисква образуванието да оценява признаването на дадена статия на отдадени на лизинг имоти, машини, съоръжения и оборудване на базата на прехвърлянето на рисковете и ползите. В подобни случаи, обаче, от настоящия стандарт се определят други аспекти на счетоводното третиране на тези активи, включително амортизацията. |
5. |
Образуванието трябва да прилага този стандарт за имоти, които се изграждат или разработват за бъдещо ползване като инвестиционни имоти, но все още не удовлетворяват определението за „инвестиционен имот“ съгласно МСС 40 Инвестиционни имоти. След като изграждането или разработването е завършено, имотът става инвестиционен имот и от образуванието се изисква да прилага МСС 40. МСС 40 се прилага също и за инвестиционни имоти, които се преобразуват за продължаваща употреба като инвестиционни имоти. Образуванието, използващо модела на себестойността за инвестиционни имоти в съответствие с МСС 40, трябва да използва модела на себестойността в този стандарт. |
ОПРЕДЕЛЕНИЯ
6. |
В този стандарт се използват следните понятия с посочените значения: Балансова стойност е стойността, с която един актив се признава, след като се приспаднат всички натрупани за него амортизации, както и натрупаната загуба от обезценка. Себестойност е сумата от заплатените парични средства или парични еквиваленти или справедливата стойност на друга насрещна престация, дадена за придобиването на един актив към момента на неговото придобиване или създаване. Амортизируема стойност е себестойността на актива или друга стойност, заменяща себестойността, намалена с остатъчната стойност. Амортизация е систематичното разпределение на амортизируемата стойност на актива през полезния му живот. Стойност, специфична за образуванието е настоящата стойност на паричните потоци, които то очаква да генерира от продължаващата употреба на даден актив и от неговото освобождаване в края на неговия полезен живот или очаква да понесе при уреждането на дадено задължение. Справедлива стойност е сумата, за която един актив може да бъде разменен между осведомени и желаещи страни в пряка сделка помежду им. Загуба от обезценка е сумата, с която балансовата стойност на актива надвишава неговата възстановима стойност. Имоти, машини, съоръжения и оборудване са материални активи, които:
|
ПРИЗНАВАНЕ
7. |
Себестойността на дадена позиция от имоти, машини, съоръжения и оборудване трябва да се признава като актив, ако и само ако:
|
8. |
Резервните части и сервизното оборудване обикновено се отчитат като материални запаси и се признават в печалбата или загубата в момента на потребяването им. Основните резервни части и резервно оборудване, обаче се считат за имоти, машини, съоръжения и оборудване, когато образуванието очаква да ги използва през повече от един период. По същия начин, ако резервните части и сервизното оборудване могат да се използват само във връзка с отделен имот, машина, съоръжение или оборудване те се осчетоводяват като имоти, машини, съоръжения и оборудване. |
9. |
Този стандарт не определя мерната единица за признаване, т.е. какво съставлява отделен имот, машини, съоръжения и оборудване. Ето защо, се изисква преценка при прилагането на критериите за признаване към специфичните обстоятелства на дадено образувание. Може да е целесъобразно да се групират незначителни поотделно активи от рода на матрици, инструменти и критериите да се прилагат за съвкупната стойност. |
10. |
Образуванието оценява по този принцип на признаване всички разходи за своите имоти, машини, съоръжения и оборудване в момента, когато са направени. Тези разходи обхващат първоначално направените разходи за придобиване или изграждане на отделен имот, машини, съоръжения и оборудване и разходите, понесени впоследствие за допълването им, частичната им подмяна или сервизно обслужване. |
Първоначални разходи
11. |
Отделните имоти, машини, съоръжения и оборудване могат да бъдат придобити по причини за осигуряване на безопасност или опазване на околната среда. Придобиването на такива имоти, машини, съоръжения и оборудване, въпреки че това не повишава пряко икономическите ползи от отделен съществуващ имот, машина, съоръжение и оборудване, може да бъде необходимо, за да получи образуванието бъдещи икономически ползи от другите си активи. Такива позиции имоти, машини, съоръжения и оборудване отговарят на изискванията за признаване като активи, защото те дават възможност на образуванието да получи по-големи бъдещи икономически ползи от съответните активи, отколкото би получило, ако тези позиции не са били придобити. Например, един химически производител може да инсталира нови процеси за химическа обработка, за да спази екологичните изисквания за производството и съхранението на опасни химикали; подобренията на съответните машини и съоръжения се признават като актив, защото без тях образуванието не може да произвежда и продава химикали. Получената като резултат балансова стойност на такъв актив и свързаните с него активи, обаче се преглежда за обезценка в съответствие с МСС 36 Обезценка на активи. |
Последващи разходи
12. |
Съгласно принципа на признаване в параграф 7, образуванието не признава в балансовата стойност на отделен имот, машина, съоръжение и оборудване разходите за ежедневното сервизно обслужване на позицията. Тези разходи, по-скоро, се признават в печалбата или загубата, когато бъдат направени. Разходите за ежедневното сервизно обслужване са главно разходи за труд и консумативи и могат да включват себестойността на дребни резервни части. Целта на тези разходи, често се описва като „ремонти и поддръжка“ на отделен имот, машина, съоръжение и оборудване. |
13. |
Резервните части на някои отделни позиции имоти, машини, съоръжения и оборудване могат да изискват подмяна на редовни интервали. Например, една пещ може да изисква подмяна на облицовката след определен брой часове на експлоатация, или вътрешното обзавеждане на самолетите, като например седалките и бордните кухни могат да се нуждаят от подмяна няколко пъти по време на експлоатационния период на корпуса на самолета. Отделните имоти, машини, съоръжения и оборудване също така могат да бъдат придобивани, за да се правят не толкова чести периодически подмени, като например подмяна на вътрешните стени в дадена сграда или да се направи еднократна подмяна. Съгласно принципа за признаване, разгледан в параграф 7, образуванието признава в балансовата стойност на отделен имот, машина, съоръжение и оборудване разхода за подмяната на част на такава позиция, в момента на понасянето на този разход, ако са изпълнени критериите за признаването. Балансовата стойност на тези резервни части, които са заменени, се отписва в съответствие с разпоредбите за отписването в настоящия стандарт (виж параграфи 67—72). |
14. |
Условието за продължаване на експлоатирането на отделен имот, машина, съоръжение и оборудване (например, самолет) може да бъде извършването на редовни основни прегледи за повреди, независимо от това дали се подменят части от съответната позиция. При извършването на всеки основен преглед, неговите разходи се признават в балансовата стойност на отделния имот, машина, съоръжение и оборудване, като замяна, ако са удовлетворени критериите за признаване. Всяка оставаща балансова стойност на разход от предишен преглед (за разлика от механичните части) се отписва. Това се прави, независимо дали разходът за предишния преглед е идентифициран в сделката, при която е придобита или изработена позицията. Ако е необходимо, може да бъде използван приблизителния разход за бъдещ подобен преглед, като показател за това какъв е бил разхода за прегледа на съществуващия елемент, когато позицията е била придобита или изградена. |
ОЦЕНЯВАНЕ В МОМЕНТА НА ПРИЗНАВАНЕ
15. |
Всеки имот, машина, съоръжение или оборудване, който отговаря на изискването за признаване за актив, трябва да бъде оценен по себестойност. |
Елементи на себестойността
16. |
Себестойността на един имот, машина, съоръжение или оборудване обхваща:
|
17. |
Примери за разходи, подлежащи на пряко разпределение в себестойността:
|
18. |
Образуванието прилага МСС 2 Материални запаси към разходите по задълженията за демонтаж, отвеждане на актива и възстановяване на площадката, на която се е намирал, които са направени по времето на конкретен период, като последица от това, че активът е използван за произвеждане на материални запаси през този период. Задълженията за разходите, отчетени в съответствие с МСС 2 или МСС 16 се признават и оценяват в съответствие с МСС 37 Провизии, условни задължения и условни активи. |
19. |
Примери за разходи, които не са разходи на отделен имот, машина, съоръжение и оборудване са:
|
20. |
Признаването на разходи в балансовата стойност на отделен имот, машина, съоръжение и оборудване, се преустановява, когато същите са на мястото и в работното състояние, необходими, за да могат да работят, по начина, предвиден от ръководството. Ето защо, разходите, направени при използването или повторното разполагане на дадена позиция, не се включват в балансовата стойност на такава позиция. Например, следните разходи не се включват в балансовата стойност на отделен имот, машина, съоръжение и оборудване:
|
21. |
Някои операции се провеждат във връзка с изграждането или разработването на отделен имот, машина, съоръжение и оборудване, но не са необходими за привеждането им на мястото и в състоянието, необходими, за да могат да работят по начина, предвиден от ръководството. Тези случайни операции могат да настъпят преди или по време на дейностите по изграждането или разработването. Например, може да бъдат спечелени приходи чрез използването на строителна площадка като паркинг до започването на строителството. Тъй като случайните операции не са необходими за привеждането на дадена позиция до мястото или състоянието, необходими, за да могат да работи по начина, предвиден от ръководството, приходите и свързаните разходи от случайни операции, се признават в печалбата или загубата и се включват в съответните им категории приходи и разходи. |
22. |
Себестойността на даден актив, придобит по стопански начин, се определя като се използват същите принципи, както за придобит актив. Ако образуванието произвежда подобни активи за продажба в обичайния ход на стопанската си дейност, себестойността на актива, обикновено, е същата като себестойността на изграждането на даден актив за продажба (виж МСС 2). Затова, всякакви вътрешни печалби се елиминират при изчисляването на подобни разходи. По същия начин, разходите в необичайни размери за бракувани материали, труд, или други ресурси, направени при придобиването на актив по стопански начин, не се включват в себестойността на актива. МСС 23 Разходи по заеми установява критерии за признаването на лихвените разходи като елемент от балансовата стойност на придобитите по стопански начин имоти, машини, съоръжения и оборудване. |
Оценяване на себестойността
23. |
Себестойността на отделен имот, машина, съоръжение и оборудване представлява равностойността на цената при плащане в брой на датата на признаването. Ако плащането е отсрочено за срок по-дълъг от обичайните срокове за кредити, разликата между равностойността на цената при плащане и общата сума на плащането се признава като лихва за периода на кредита, освен ако такава лихва се признава в балансовата стойност на позицията в съответствие с допустимото алтернативно третиране в МСС 23. |
24. |
Една или повече позиции на отделен имот, машина, съоръжение или оборудване може да се придобива в замяна срещу непаричен актив или активи или комбинация от парични и непарични активи. В разгледаното по-долу става въпрос просто за размяна на един непаричен актив срещу друг, но това важи също и за размените, разгледани по-горе. Себестойността на такъв отделен имот, машина, съоръжение или оборудване се определя по справедлива стойност, освен ако а) разменната сделка няма търговска същност или б) нито справедливата стойност на получения актив, нито на отдадения актив може да бъде надеждно оценена. Придобитата позиция се оценява по този начин, дори ако образуванието не може незабавно да отпише отдадения актив. Ако придобитата позиция не се оценява по справедлива стойност, себестойността ѝ се оценява по балансовата стойност на отдадения актив. |
25. |
Образуванието определя дали дадена разменна сделка има търговска същност, като вземе пред вид степента, в която бъдещите му парични потоци се очаква да се променят в резултат от сделката. Дадена разменна сделка е търговска по своята същност, ако:
С цел да се определи дали дадена разменна сделка има търговска същност, стойността, специфична за образуванието на частта от операциите на образуванието, засегнати от сделката трябва да отразява паричните потоци след данъците. Резултатът от тези анализи може да бъде ясен без да се налага образуванието да извършва детайлни изчисления. |
26. |
Справедливата стойност на даден актив, за който няма сравними пазарни сделки, се оценява надеждно, ако а) променливостта на обхвата на разумните приблизителни оценки на справедливата стойност не е значителна за този актив или б) вероятностите за различни оценки в рамките на обхвата могат да бъдат разумно преценени и използвани при оценяването на справедливата стойност. Ако образуванието може да определи надеждно справедливата стойност на получения актив или на отдадения актив, тогава справедливата стойност на отдадения актив се използва за оценяване на себестойността на получения актив, освен, ако справедливата стойност на получения актив е по-ясно видима. |
27. |
Себестойността на отделен имот, машина, съоръжение или оборудване, държан от наемател по финансов лизинг, се определя в съответствие с МСС 17 Лизинги. |
28. |
Балансовата стойност на отделен имот, машина, съоръжение и оборудване може да се намалява с отпуснатите правителствени дарения в съответствие с МСС 20 Отчитане на правителствени дарения и оповестяване на правителствена помощ. |
ОЦЕНЯВАНЕ СЛЕД ПРИЗНАВАНЕ
29. |
Образуванието трябва да избере или модела на себестойността в параграф 30 или модела на преоценената стойност в параграф 31 като своя счетоводна политика и трябва да прилага тази политика за цялата категория имоти, машини, съоръжения и оборудване. |
Модел на себестойността
30. |
След признаването като актив, отделният имот, машина, съоръжение и оборудване трябва да се отчита по себестойността си, намалена с натрупаната амортизация и всякакви натрупани загуби от обезценка. |
Модел на преоценената стойност
31. |
След признаването за актив всеки отделен имот, машина, съоръжение или оборудване, чиято справедлива стойност може да бъде оценена надеждно, трябва да се отчита по преоценена стойност, която е неговата справедлива стойност на датата на преоценяването, намалена с всякаква последваща натрупана амортизация и последващи натрупани загуби от обезценка. Преоценяванията трябва да се правят достатъчно редовно, за да се гарантира, че балансовата стойност не се различа съществено от тази, която би била определена, ако се използва справедливата стойност на датата на баланса. |
32. |
Справедливата стойност на земя и сгради обикновено се определя по пазарни данни чрез оценка, която обичайно се извършва от професионални квалифицирани оценители. Справедливата стойност на машини, съоръжения и оборудване обикновено е пазарната им стойност, определена чрез оценка. |
33. |
Ако липсват доказателства за пазарната стойност поради специализирания характер на машините, съоръженията и оборудването и тъй като тези активи рядко се продават, освен като част от продължаващ функционирането си бизнес, образуванието може да се наложи да оценява справедливата стойност, използвайки приходния подход или подхода за амортизираната възстановителна стойност. |
34. |
Честотата на преоценките зависи от промените в справедливите стойности на отделните имоти, машини, съоръжения и оборудване, които се преоценяват. Когато справедливата стойност на преоценяван актив значително се различава съществено от балансовата му сума, необходима е допълнителна преоценка. Някои имоти, машини, съоръжения и оборудване може да се влияят от значителни и чести промени в справедливата стойност и това да налага ежегодна преоценка. Такива чести преоценки не са необходими за имоти, машини, съоръжения и оборудване, чиито справедливи стойности търпят само незначителни промени. Вместо това, за тях може да бъде необходимо да се прави преоценка само на всеки три или пет години. |
35. |
Когато се преоценява отделен имот, машина, съоръжение или оборудване, всяка натрупана амортизация към датата на преоценката се третира по един от следните начини:
Сумата на корекцията, която е резултат от преизчисляването или отписването на натрупаната амортизация, съставлява част от увеличението или намалението на балансовата стойност, която се отчита в съответствие с параграфи 39 и 40. |
36. |
Когато се преоценява имот, машина, съоръжение или оборудване, целият клас имоти, машини, съоръжения и оборудване, към който този актив принадлежи, трябва да бъде преоценен. |
37. |
Всеки клас имоти, машини, съоръжения и оборудване представлява групиране на активи със сходен характер и употреба в дейностите на образуванието. По-долу са дадени примери на отделните класове:
|
38. |
Позициите във всеки клас имоти, машини, съоръжения и оборудване се преоценяват едновременно, за да се избегне селективната преоценка на активи и отчитането на суми във финансовите отчети, които представляват смесица от себестойности и оценки към различни дати. Въпреки това, даден клас активи може да се преоценява на цикличен принцип, при условие че преоценката на класа активи се извършва за кратък срок и че преоценките се актуализират. |
39. |
Когато балансовата стойност на един актив се увеличава в резултат на преоценка, увеличението трябва да се отчита в раздела за собствения капитал в статията „Резерв от преоценки“. Увеличението от преоценка, обаче трябва да се признава в печалбата или загубата, доколкото съответства на намаление от преоценка на същия актив, което преди това е признато за печалба или загуба. |
40. |
Когато балансовата стойност на един актив се намалява в резултат на преоценка, намалението трябва да се признава за печалба или загуба. Намалението, обаче трябва да се дебитира директно към собствения капитал под раздела „Резерв от преоценки“ доколкото има кредитно салдо в резерва от преоценки по отношение на този актив. |
41. |
Резервът от преоценки, включен в собствения капитал по отношение на отделен имот, машини, съоръжения и оборудване, може да се прехвърля директно към неразпределената печалба, когато активът се отписва. Това може да обхваща прехвърлянето на целия резерв, когато активът се бракува или извежда от употреба. Въпреки това, част от резерва може да се прехвърли, като активът се използва от образуванието. В такъв случай сумата на прехвърления резерв представлява разликата между амортизацията въз основа на преоценената балансова стойност на актива и амортизацията въз основа на първоначалната себестойност на актива. Прехвърлянията от „Резерва от преоценки“ в неразпределената печалба не се извършва чрез печалбата или загубата. |
42. |
Ефектите от данъците върху дохода, ако има такива, които са в резултат от преоценяването на имоти, машини, съоръжения и оборудване, се признават и оповестяват в съответствие с МСС 12 Данъци върху дохода. |
Амортизация
43. |
Всяка част от отделния имот, машина, съоръжение и оборудване, със себестойност, значителна по отношение на общата себестойност на актива, трябва да бъде амортизирана отделно. |
44. |
Образуванието разпределя първоначално признатата сума по отношение на отделен имот, машина, съоръжение и оборудване по неговите значителни части и амортизира поотделно всяка такава част. Например, може да бъде уместно да се амортизират поотделно корпуса и двигателите на самолета, независимо дали е собствен или е предмет на финансов лизинг. |
45. |
Дадена значителна част от отделен имот, машина, съоръжение и оборудване може да има полезен живот и метод за амортизация, които са същите като полезния живот и метода на амортизация на друга значителна част на същия актив. Такива части могат да бъдат групирани при определянето на амортизационното отчисление. |
46. |
Дотолкова, доколкото образуванието амортизира отделно някои части на отделен имот, машина, съоръжение и оборудване, то също амортизира отделно останалата част от такава позиция. Останалата част се състои от частите на позицията, които индивидуално не са значителни. Ако образуванието има различни очаквания за тези части, могат да са необходими техники на приближение за амортизиране на останалата част по начин, който е вярно представяне на модела на потребление и/или полезния живот на неговите части. |
47. |
Образуванието може да избере да амортизира отделно частите на дадена позиция, които нямат себестойност, която е значителна по отношение на общата себестойност на позицията. |
48. |
Амортизационното отчисление за всеки период трябва да бъде признато в печалбата или загубата освен, ако е включено в балансовата стойност на друг актив. |
49. |
Амортизационното отчисление за отчетен период обикновено се признава в печалбата или загубата. Понякога, обаче, бъдещите икономически ползи, въплътени в актива, се усвояват при производството на други активи. В този случай, амортизационното отчисление съставлява част от себестойността на другия актив и се включва в неговата балансова стойност. Например, амортизацията на производствени машини, съоръжения и оборудване се включва в разходите за преработка на материалните запаси (виж МСС 2). По същия начин, амортизацията на имоти, машини, съоръжения и оборудване, използвани за развойни дейности, може да бъде включена в себестойността на нематериалните активи, признати в съответствие с МСС 38 Нематериални активи. |
Амортизируема сума и амортизационен период
50. |
Амортизируемата сума на даден актив трябва да се разпределя системно през целия полезен живот на актива. |
51. |
Остатъчната стойност и полезния живот на даден актив трябва да бъдат преглеждани най-малкото в края на всяка финансова година и ако очакванията се различават от предишните преценки, промяната/ите трябва да бъдат отчетени като промяна в счетоводната преценка в съответствие с МСС 8 Счетоводни политики, промени в счетоводните преценки и грешки. |
52. |
Амортизацията се признава, дори когато справедливата стойност на актива превишава балансовата му стойност, доколкото остатъчната стойност на актива не превишава неговата балансова стойност. Ремонтът и поддръжката на даден актив не обезсилва нуждата същият да бъде амортизиран. |
53. |
Амортизируемата сума на всеки актив се определя след приспадане на остатъчната му стойност. На практика, остатъчната стойност на актива често е незначителна и затова не е съществена за изчисляването на амортизируемата сума. |
54. |
Остатъчната стойност на всеки актив може да се повиши до сума, равна на или по-голяма от балансовата стойност на актива. Ако това стане, амортизационното отчисление на актива е нула, освен и докато неговата остатъчна стойност намалее впоследствие до сума, по-малка от балансовата стойност на актива. |
55. |
Амортизацията на даден актив започва, когато той е на разположение за ползване, т.е. когато той е на мястото и в състоянието, необходими за да може да работи по начина, предвиден от ръководството. Амортизацията на даден актив се преустановява, когато активът се отписва. Ето защо амортизацията не се преустановява, когато активът не се използва или се изважда от активна употреба и се държи на разположение, освен ако активът е напълно амортизиран. По методите на амортизация на база употребата, обаче амортизационното отчисление може да бъде нула, докато няма производство. |
56. |
Бъдещите икономически ползи, въплътени в един актив, се консумират от образуванието по принцип посредством неговото използване. Други фактори обаче, като например техническото остаряване и износване, докато активът стои неизползван, често водят до намаляване на икономическите ползи, които биха могли да бъдат получени от актива. Следователно, всички следващи фактори трябва да се отчитат при определянето на полезния живот на актива:
|
57. |
Полезният живот на актива се определя по отношение на очакваната полезност на актива за образуванието. Политиката на образуванието за управлението на актива може да включва освобождаването от активите след определен срок или след консумирането на определена част от бъдещите икономически ползи, въплътени в актива. Затова, полезният живот на актива може да бъде по-къс от неговия икономически живот. Оценяването на полезния живот на актива е въпрос на преценка, основана на опита на образуванието с подобни активи. |
58. |
Земята и сградите са делими активи и за целите на счетоводството се разглеждат отделно, дори, когато са придобити заедно. С известни изключения, например кариери и площадки използвани за сметища, земята има неограничен полезен живот и затова не се амортизира. Сградите имат ограничен полезен живот и следователно са амортизируеми активи. Увеличението на стойността на земята, върху която е построена дадена сграда, не се отразява върху определянето на амортизируемата стойност на сградата. |
59. |
Ако себестойността на земята включва разходите за демонтаж, преместване и възстановяване на обекта, тази част от себестойността на земята като актив се амортизира за периода на ползите, получени чрез понасянето на тези разходи. В някои случаи, сама по себе си земята може да има ограничен полезен живот, в който случай тя се амортизира по начин, който отразява ползите, които ще бъдат извлечени от нея. |
Метод на амортизация
60. |
Използваният метод на амортизация трябва да отразява модела, по който образуванието се очаква да консумира икономическите ползи от актива. |
61. |
Методът на амортизация, прилаган по отношение на даден актив, трябва да бъде преглеждан най-малкото в края на всяка финансова година и ако има значителна промяна в очаквания модел на консумиране на бъдещите икономически ползи, въплътени в актива, методът трябва да бъде променен, за да бъде отразен променения модел. Такава промяна трябва да бъде отчетена като промяна в счетоводната преценка в съответствие с МСС 8. |
62. |
Различни методи на амортизация могат да се използват за системното разпределяне на амортизируемата сума на актива през полезния му живот. Тези методи включват метода на линейна амортизация, метода на снижаващия се остатък и метода на изчисление на амортизацията на база на единица произведена продукция. Линейната амортизация води до отчисляването на една постоянна сума през полезния живот на актива. Методът на снижаващия се остатък води до намаляването на отчисленията през полезния живот на актива. Методът на изчисление на амортизацията на база на единица произведена продукция води до отчисление въз основа на очакваното използване или очакваната продукция от актива. Образуванието избира метода, който най-добре отразява очаквания модел на консумирането на бъдещите икономически ползи, въплътени в актива. Този метод се прилага последователно през отделните периоди, освен ако има промяна в очаквания модел на консумиране на тези бъдещи икономически ползи. |
Обезценка
63. |
За да определи дали даден имот, машина, съоръжение или оборудване са обезценени, образуванието прилага МСС 36 Обезценка на активи. Този стандарт обяснява начина, по които образуванието преразглежда балансовата стойност на совите активи и по който определя възстановимата стойност на даден актив и кога се признава или реинтегрира признаването на загуба от обезценка. |
64. |
МСС 22 Бизнескомбинации обяснява как да се отчита загуба от обезценка, призната преди края на първия годишен отчетен период, започващ след бизнескомбинация, която представлява придобиване. |
Компенсация за обезценка
65. |
Компенсацията от трети лица за отделен имот, машина, съоръжение и оборудване, които са обезценени, загубени или извадени от употреба трябва да се включи в печалбата или загубата, когато компенсацията стане подлежаща на вземане. |
66. |
Обезценките или загубите на отделни имоти, машини, съоръжения и оборудване, свързани с искания за или плащанията на компенсации от трети лица и всяка последваща покупка или изграждане на заменящи активи представляват отделни икономически събития и се отчитат отделно, както следва:
|
ОТПИСВАНЕ
67. |
Балансовата стойност на отделен имот, машина, съоръжение и оборудване трябва да бъде отписана:
|
68. |
Печалбите или загубите, произтичащи от отписването на отделен имот, машина, съоръжение и оборудване трябва да бъдат включени в печалбата или загубата, когато съответната позиция се отписва (освен ако МСС 17 изисква друго при продажба с обратен лизинг). Печалбите не трябва да се класифицират като приход. |
69. |
Освобождаването от отделен имот, машина, съоръжение и оборудване може да стане по различни начини (например чрез продажба, чрез сключване на финансов лизинг или чрез дарение). При определянето на датата на освобождаването от даден имот, машина, съоръжение и оборудване, образуванието прилага критериите в МСС 18 Приходи за признаването на приходи от продажбата на стоки. МСС 17 важи за освобождаване чрез продажба с обратен лизинг. |
70. |
Когато съгласно принципа на признаването в параграф 7, образуванието признава в балансовата стойност отделен имот, машина, съоръжение и оборудване, възстановителната стойност за част от позицията, след това отписва балансовата стойност на заменената част, независимо от това дали заменената част е била амортизирана отделно. Ако не е възможно за образуванието да определи балансовата стойност на заменената част, то може да използва възстановителната стойност като показател за това каква е била стойността на заменената част по времето на нейното придобиване или изграждане. |
71. |
Печалбата или загубата, произтичаща от отписването на отделен имот, машина, съоръжение и оборудване трябва да бъде определена като разлика между нетните приходи от освобождаването, ако има такива и балансовата стойност на позицията. |
72. |
Заплащането, което подлежи на вземане при освобождаването от отделен имот, машина, съоръжение и оборудване се признава първоначално по неговата справедлива стойност. Ако плащането за тази позиция се отсрочи, полученото заплащане се признава първоначално по равностойността на цената при плащане в брой. Разликата между номиналната сума на заплащането и равностойността на цената при плащане в брой се признава като приход от лихви в съответствие с МСС 18, отразявайки ефективната доходност на вземането. |
ОПОВЕСТЯВАНЕ
73. |
Финансовите отчети трябва да оповестяват за всеки клас имоти, машини, съоръжения и оборудване:
|
74. |
Финансовите отчети трябва да оповестяват и:
|
75. |
Изборът на метода на амортизация и оценката на полезния живот на активите са въпрос на преценка. Следователно, оповестяването на приетите методи и изчисления полезен живот или норми на амортизация дават на потребителите на финансовите отчети информация, която им позволява да проверяват политиката, избрана от ръководството и да правят сравнения с други образувания. По подобни причини е необходимо да се оповестява:
|
76. |
Съгласно МСС 8 всяко образувание оповестява характера и ефекта от всяка промяна в приблизителна счетоводна оценка, която има съществен ефект през текущия период или която се очаква да има съществен ефект през следващите периоди. За отделни имоти, машини, съоръжения и оборудване такова оповестяване може да възникне поради промени в оценката по отношение на:
|
77. |
Когато отделни имоти, машини, съоръжения или оборудване се посочват по преоценени стойности, трябва да се оповести следното:
|
78. |
Съгласно МСС 36 образуванието оповестява информация за обезценката на имоти, машини, съоръжения или оборудване в допълнение към информацията, изисквана в параграф 73, д), iv) до vi). |
79. |
Потребителите на финансовите отчети желаят да получават и следната информация, свързана с потребностите им:
Ето защо образуванията се насърчават да оповестяват тези стойности. |
ПРЕХОДНИ РАЗПОРЕДБИ
80. |
Изискванията на параграфи 24—26 относно първоначалното оценяване на отделни имоти, машини, съоръжения и оборудване, придобити в сделка за размяна на активи трябва да бъдат приложени без обратна сила само за бъдещи сделки. |
ДАТА НА ВЛИЗАНЕ В СИЛА
81. |
Всяко образувание трябва да прилага този стандарт за годишните периоди, започващи на или след 1 януари 2005 г. Насърчава се по-ранното прилагане. Ако дадено образувание прилага този стандарт за отчетен период, започващ преди 1 януари 2005 г., то трябва да оповести този факт. |
ОТМЯНА НА ДРУГИ ДОКУМЕНТИ
82. |
Този стандарт заменя МСС 16 Имоти, машини, съоръжения и оборудване (преработен през 1993 г.). |
83. |
Този стандарт заменя следните разяснения:
|
МСС 17
МЕЖДУНАРОДЕН СЧЕТОВОДЕН СТАНДАРТ 17
Лизинги
РЕЗЮМЕ
Цел
Обхват
Определения
Класификация на лизинговите договори
Лизинг във финансовите отчети на лизингополучателите
Финансови лизинги
Първоначално признаване
Последващо оценяване
Оперативни лизинги
Лизинг във финансовите отчети на лизингодателите
Финансови лизинги
Първоначално признаване
Последващо оценяване
Оперативни лизинги
Сделки за продажба с обратен лизинг
Преходни разпоредби
Дата на влизане в сила
Отмяна на МСС 17 (преработен 1997 г.)
Този стандарт заменя МСС 17 (преработен 1997 г.) Лизинги и трябва да се прилага за годишни периоди, започващи на или след 1 януари 2005 г. Насърчава се по-ранното прилагане.
ЦЕЛ
1. |
Целта на този стандарт е да определи за лизингополучателите и лизингодателите, подходящите счетоводни политики и оповестяване, които да се прилагат по отношение на лизингите. |
ОБХВАТ
2. |
Настоящият стандарт трябва да се прилага при осчетоводяването на всички лизинги, различни от:
|
3. |
Този стандарт важи за договори, прехвърлящи правото на използване на активи, въпреки че има вероятност от изискване на значителни услуги от лизингодателя във връзка с експлоатацията и поддръжката на подобни активи. Този стандарт не важи за споразумения, които представляват договори за услуги, които не прехвърлят право на използване на активи от едната страна по договора на другата. |
ОПРЕДЕЛЕНИЯ
4. |
В този стандарт се използват следните термини с посочените значения: Лизингов договор е споразумение по силата, на което лизингодателят предава на лизингополучателя срещу еднократно или серия от плащания правото да използва даден актив за договорен период от време. Финансов лизинг е лизингов договор, който прехвърля в значителна степен всички рискове и изгоди, свързани със собствеността върху даден актив. В крайна сметка, правото на собственост може да бъде или да не бъде прехвърлено. Оперативен лизинг е лизингов договор, различен от финансовия лизинг. Неотменим лизинг е лизингов договор, който е отменим само в следните случаи:
|
5. |
Лизинговият договор или ангажимент може да съдържа условие за коригиране на лизинговите плащания за промени в разходите на изграждането или придобиването на лизингования имот или за промени в някоя друга оценка на себестойността или стойността, например общото ниво на цените или разходите на лизингодателя за финансиране на лизинга, по време на периода между началото на лизинга и започването на срока на лизинга. Когато случаят е такъв, ефектът на такива промени трябва да се счита, че е настъпил в началото на лизинга за целите на настоящия стандарт. |
6. |
Дефиницията на лизинговия договор обхваща договори за наемане на актив, които съдържат клауза, даваща на наемателя опция за придобиване на правото на собственост върху актива при изпълнението на договорените условия. Тези договори понякога се наричат договори за покупко-продажба на изплащане. |
КЛАСИФИКАЦИЯ НА ЛИЗИНГОВИТЕ ДОГОВОРИ
7. |
Класификацията на лизинговите договори, възприета в този стандарт, се основава на степента, до която рисковете и изгодите от собствеността на наетия актив се отнасят до лизингодателя или лизингополучателя. Рисковете включват възможните загуби от неизползвани мощности или технологическо остаряване, както и от колебанията в приходите, дължащи се на измененията в икономическите условия. Изгодите могат да бъдат представени от очакваната доходоносна експлоатация през икономическия живот на актива и очакваната печалба от нарастването на стойността или реализирането на остатъчна стойност. |
8. |
Даден лизингов договор се класифицира като финансов лизинг, ако прехвърля в значителна степен всички рискове и изгоди от собствеността върху актива. Даден лизингов договор се класифицира като оперативен лизинг, ако не прехвърля в значителна степен всички рискове и изгоди от собствеността върху актива. |
9. |
Тъй като сделката между лизингодателя и лизингополучателя се основава на лизингов договор между двете страни, целесъобразно е да се използват съответстващи дефиниции. Прилагането на тези дефиниции към различните условия на двете страни може понякога да доведе до различно класифициране на същия лизингов договор от страна на лизингодателя и лизингополучателя. Например такъв може да бъде случая, когато лизингодателят има изгода от гаранция за остатъчна стойност, дадена от лице, което не е свързано с лизингополучателя. |
10. |
Дали един лизингов договор е финансов лизинг или оперативен лизинг зависи по-скоро от съдържанието на сделката, а не от формата на договора (1). Примери за ситуации, които поотделно или в комбинация по принцип биха довели до класифициране на лизинговия договор като финансов лизинг, са:
|
11. |
Показателите за ситуации, които индивидуално или в комбинация също биха могли да доведат до класифицирането на лизингов договор като финансов лизинг, са:
|
12. |
Примерите и показателите в параграфи 10 и 11 не винаги са убедителни. Ако от други характеристики е ясно, че лизинговия договор не прехвърля в значителна степен всички рискове и изгоди от собствеността върху даден актив, лизингът се класифицира като оперативен лизинг. Например, такъв може да бъде случаят, ако собствеността върху актива се прехвърля в края на лизинговия договор за плащане с променлива стойност, равно на тогавашната му справедлива стойност или ако има потенциални наеми, в резултат на което лизингополучателят не поема в значителна степен всички такива рискове и изгоди. |
13. |
Класификацията на лизинговите договори се осъществява в началото на лизинга. Ако по което и да е време лизингополучателят и лизингодателят се договорят да променят условията на лизинговия договор, освен чрез подновяване на лизинга, по начин, който би довел до различна класификация на лизинговия договор, съгласно критериите, установени в параграфи 7—12, ако променените условия са били в сила в началото на лизинговия договор, по време на неговия срок преработеното споразумение се счита за нов договор. Промените в оценките обаче (например, промени в приблизителните оценки за икономическия живот или за остатъчната стойност на наетата собственост) или промени в условията (например неизпълнение от страна на лизингополучателя) не предизвикват нова класификация на лизинговия договор за счетоводни цели. |
14. |
Лизинговите договори за земя и сгради се класифицират като оперативни или финансови лизингови договори по същия начин, както лизинговите договори за други активи. Характерна черта на земята обаче е, че тя обикновено има неопределен икономически живот и ако не се очаква правото на собственост да бъде предадено на лизингополучателя до края на срока на лизинговия договор, обикновено, лизингополучателят не получава значителна част от всички рискове и изгоди от собствеността, в който случай лизингът на земя ще представлява оперативен лизинг. Сумата, заплащана при сключването договор за или придобиването на недвижим имот взет под наем, който се отчита като оперативен лизинг представлява предплатени лизингови плащания, които се амортизират през целия срок на лизинговия договор, съгласно осигурения модел за изгодите. |
15. |
Елементите на земята и сградите в лизингов договор за земя и сгради се разглеждат отделно за целите на класификацията на лизинговите договори. Ако правото за собственост върху двата елемента се очаква да бъде прехвърлено върху лизингополучателя до края на срока на лизинга, двата елемента се класифицират като финансов лизинг, независимо дали са анализирани като един лизингов договор или като два, освен ако е ясно от други характеристики, че лизинговият договор не прехвърля в значителна степен всички рискове и изгоди, от собствеността върху един от двата елемента. Когато земята има неопределен икономически живот, елементът земя, обикновено се класифицира като оперативен лизинг освен, ако се очаква правото на собственост да бъде прехвърлено на лизингополучателя до края на срока на лизинговия договор, съгласно параграф 14. Елементът сграда се класифицира като финансов или оперативен лизинг съгласно параграфи 7—13. |
16. |
Когато е необходимо, за да се класифицира и отчита един договор за лизинг на земя и сгради, минималните лизингови плащания (включително всякакви предварителни плащания на глобални суми) се разпределят между елементите на земята и сградите, пропорционално на относителните справедливи стойности на лизингованите участия в елемента земя и в елемента сгради на договора за лизинг в началото на договора за лизинг. Ако лизинговите плащания не могат да бъдат разпределени надеждно между тези два елемента, целият договор за лизинг се класифицира като финансов лизинг, освен ако е ясно, че и двата елемента са оперативни лизинги, в който случай, целият лизинг се класифицира като оперативен лизинг. |
17. |
За договор за лизинг на земя и сгради, при който сумата, която би била призната първоначално за елемента земя, съгласно параграф 20 е несъществена, земята и сградите могат да бъдат третирани като единен елемент за целите на класификацията на договора за лизинг и се класифицира като финансов или оперативен лизинг съгласно параграфи 7—13. В такъв случай икономическият живот на сградите се разглежда като икономически живот на целия лизингован актив. |
18. |
Не се изисква отделно оценяване на земята и сградите, когато участието на лизингополучателя както в земята, така и в сградите се класифицира като инвестиционен имот съгласно МСС 40 и е възприет модела на справедливата стойност. За тази преценка се изискват детайлни изчисления само, ако класификацията на единия или и на двата елемента иначе е несигурна. |
19. |
В съответствие с МСС 40 е възможно за лизингополучателя да класифицира участието в собствеността, държано по оперативен лизинг като инвестиционен имот. При условие, че това е така, участието в собствеността се отчита като че ли е финансов лизинг и освен това за признатия актив се използва модела на справедливата стойност. Лизингополучателят трябва да продължи да отчита договора за лизинг като финансов лизинг дори когато дадено последващо събитие промени характера на участието на лизингополучателя в собствеността, така че същият вече не се класифицира като инвестиционен имот. Такъв е случаят, например, когато лизингополучателят:
|
ЛИЗИНГ ВЪВ ФИНАНСОВИТЕ ОТЧЕТИ НА ЛИЗИНГОПОЛУЧАТЕЛИТЕ
Финансови лизинги
Първоначално признаване
20. |
При започването на срока на договора за лизинг, лизингополучателите трябва да признават финансовите лизинги като активи и пасиви в балансите си в размери, равни на справедливата стойност на наетия имот или ако са по-ниски — настоящата стойност на минималните лизингови плащания, всяко от тях, определено в началото на лизинга. Сконтовият процент, който трябва да бъде използван при изчисляването на настоящата стойност на минималните лизингови плащания е лихвеният процент, заложен в лизинговия договор, ако е възможно да бъде определен; ако не може, използва се присъщия лихвен процент по задължението на лизингополучателя. Всякакви първоначални преки разходи на лизингополучателя се добавят към сумата, призната като актив. |
21. |
Сделките и другите събития се отчитат и представят в съответствие с тяхната същност и финансова реалност, а не само според юридическата им форма. Въпреки че юридическата форма на лизинговия договор е такава, че лизингополучателят може да не придобие юридическо право на собственост върху наетия актив, в случая на финансов лизинг същността и финансовата реалност са такива, че лизингополучателят придобива икономическите ползи от използването на наетия актив през по-голямата част от икономическия му живот в замяна на поетото задължение да заплаща за това право сума, която в началото на договора за лизинг е приблизително равна на справедливата стойност на актива и съответния финансов разход. |
22. |
Ако такива лизингови сделки не се отразят в баланса на лизингополучателя, икономическите ресурси и нивото на задлъжнялост на образуванието се представят с понижена стойност, като по този начин се изкривяват финансовите показатели. Затова е целесъобразно финансовият лизинг да бъде вписван в баланса на лизингополучателя както като актив, така и като задължение за извършване на бъдещи лизингови плащания. В началото на лизинговия договор активът и пасивът за бъдещите лизингови плащания се признават в баланса с едни и същи суми, с изключение на всякакви първоначални преки разходи на лизингополучателя, които се добавят към сумата, призната като актив. |
23. |
Не е целесъобразно задълженията за наети активи да бъдат представяни във финансовите отчети като намаление на стойността на наетите активи. Ако за представянето на пасивите в лицевата част на баланса се прави разграничение между текущи и нетекущи пасиви, същото разграничение се прави и за пасивите по лизинг. |
24. |
Често възникват първоначални преки разходи, направени във връзка със специфични лизингови дейности, като например договаряне и обезпечаване на лизинговите договори. Разходите, определени като пряко свързани с дейности, извършени от лизингополучателя по финансовия лизинг, се добавят към сумата, призната като актив. |
Последващо оценяване
25. |
Минималните лизингови плащания трябва да бъдат разпределени между цената на финансирането и намалението на неизплатеното задължение. Цената на финансирането трябва да бъде разпределена за всеки период по време на срока на договора за лизинг, така че да се получи постоянна периодична лихва върху оставащия остатък от задължението. Потенциалните наеми трябва да бъдат начислени като разходи през периодите, в които са направени. |
26. |
На практика, при разпределянето на цената на финансирането по периодите през срока на договора за лизинг, лизингополучателят може да използва някаква форма на приближение, за да опрости изчислението. |
27. |
Финансовият лизинг поражда амортизационни разходи за амортизируемите активи, както и финансови разходи за всеки отчетен период. Амортизационната политика за амортизируемите наети активи трябва да бъде в съответствие с тази за собствени амортизируеми активи и признатата амортизация трябва да се изчислява в съответствие с МСС 16 Имоти, машини, съоръжения и оборудване и МСС 38 Нематериални активи. Ако няма достатъчна сигурност, че лизингополучателят ще получи собствеността до края на срока на лизинга, активът трябва да бъде амортизиран напълно за по-късия от двата срока — срока на лизинга или срока на полезния му живот. |
28. |
Амортизируемата сума на наетия актив се разпределя на системна база за всеки отчетен период по време на очакваното използване в съответствие с амортизационната политика, възприета от лизингополучателя за собствените амортизируеми активи. Ако е сигурно в разумна степен, че лизингополучателят ще придобие собствеността до края на срока на лизинговия договор, периодът на очаквано използване е равен на полезния живот на актива; в противен случай активът се амортизира през по-краткия от двата срока — срока на лизинговия договор или полезния живот на актива. |
29. |
Сумата от амортизационните разходи за актива и финансовия разход за периода рядко е същият като тази на лизинговите плащания, дължими за периода и затова не е правилно дължимите лизингови плащания да бъдат просто признавани като разход. Съответно малко е вероятно активът и свързаният с него пасив да бъдат с равни суми след началото на лизинговия договор. |
30. |
За да се определи дали наетият актив се е обезценил, образуванието прилага МСС 36 Обезценка на активи. |
31. |
Освен спазването на разпоредбите на МСС 32 Финансови инструменти: оповестяване и представяне, лизингополучателите трябва да оповестят следното за финансовите лизинги:
|
32. |
Освен това изискванията за оповестяване в съответствие с МСС 16, МСС 36, МСС 38, МСС 40 и МСС 41 се прилагат за лизингови договори по отношение на активи, наети по финансов лизинг. |
Оперативни лизингови договори
33. |
Лизинговите плащания по оперативен лизинг трябва да се признават като разход по линейния метод за срока на лизинга, освен ако друга системна база не е по-представителна за времевия модел на използване на изгодите от потребителя (2) . |
34. |
По отношение на оперативните лизинги лизинговите плащания (с изключение на разходите за услуги, например за застраховка и поддръжка) се признават като разход по линейния метод освен, ако друга системна база не е представителна за времевата схема на използвате на изгодите от потребителя дори ако плащанията не се извършват на същата база. |
35. |
В допълнение към спазването на изискванията на МСС 32 лизингополучателите трябва да направят следните оповестявания по отношение на оперативните лизингови договори:
|
ЛИЗИНГ ВЪВ ФИНАНСОВИТЕ ОТЧЕТИ НА ЛИЗИНГОДАТЕЛИТЕ
Финансови лизинги
Първоначално признаване
36. |
Лизингодателите трябва да признават активите, държани по силата на финансов лизинг в своите баланси и да ги представят като вземане, чиято сума е равна на нетната инвестиция в лизинговия договор. |
37. |
По силата на финансовия лизинг съществена част от всички рискове и изгоди от собствеността върху актива се прехвърлят от лизингодателя, като така дължимото лизингово плащане се третира от лизингодателя като погасяване на главница и финансов доход, който се изплаща на лизингодателя и го компенсира за инвестицията и услугите му. |
38. |
От лизингодателите често се понасят и отразяват първоначални преки разходи, като например комисионни, юридически такси и вътрешни разходи, които са пределни и които могат да се припишат пряко на договарянето и оформянето на даден лизингов договор. Същите не включват такива общи разходи, като например разходи, понесени във връзка с продажби и търговския екип. За финансовите лизинги, различни от тези, които участват като лизингодатели — производители или търговци, първоначалните преки разходи се включват в първоначалното оценяване на бъдещите вземания по финансовия лизинг и намаляват сумата на приходите, признати за срока на лизинга. Присъщият лихвен процент за лизинга се дефинира по такъв начин, че първоначалните преки разходи се включват автоматично във вземанията по финансовия лизинг; не е необходимо същите да се добавят отделно. Разходите, направени от лизингодатели — производители или търговци във връзка с договарянето и оформянето на договор за лизинг, се изключват от дефиницията за първоначалните преки разходи. В резултат на това, същите се изключват от нетната инвестиция в лизинга и се признават като разход, когато се признава печалбата от продажбата, която по отношение на един финансов лизинг обикновено е в началото на срока на лизинга. |
Последващо оценяване
39. |
Признаването на финансовия приход трябва да се основава на модел, отразяващ една постоянна периодична норма на възвращаемост върху нетната инвестиция на лизингодателя във финансовия лизинг. |
40. |
Лизингодателят има за цел да разпредели финансовия приход през целия срок на лизинговия договор на системна и рационална база. Това разпределяне на прихода се основава на модел, отразяващ една постоянна периодична норма на възвращаемост върху нетната инвестиция на лизингодателя във финансовия лизинг. Лизинговите плащания, свързани с отчетния период, с изключение на разходите за услуги, се прилагат по отношение на брутната инвестиция в лизинговия договор, за да се намали както главницата, така и неспечеления финансов приход. |
41. |
Приблизително изчислените негарантирани остатъчни стойности, използвани при изчисляването на брутната инвестиция на лизингодателя в лизингов договор, редовно се преглеждат. Ако има намаление на приблизително изчислената негарантирана остатъчна стойност, разпределението на прихода през срока на лизинга се преразглежда и всяко намаление, свързано с вече начислените суми, се признава незабавно. |
42. |
Лизингодатели — производители или търговци трябва да признават печалбата или загубата от продажбата през отчетния период в съответствие с политиката, следвана от образуванието по отношение на преките продажби. Ако бъдат оферирани изкуствено занижени лихвени проценти, печалбата от продажбата трябва да се сведе до тази, която би се получила, ако се начисляваше пазарен лихвен процент. Разходите, направени от лизингодателите — производители или търговци във връзка с договарянето и оформянето на даден лизингов договор трябва да се признават като разход, когато се признава печалбата от продажбите. |
43. |
Производители или търговци често предлагат на клиентите избор да закупят или наемат актива. Финансовият лизинг за даден актив от даден лизингодател — производител или търговец, образува два вида приходи:
|
44. |
Приходът от продажбата, признат в началото на срока на финансовия лизинг от лизингодателя — производител или търговец, представлява справедливата стойност на актива или ако тя е по-ниска, настоящата стойност на минималните лизингови плащания, начислени на лизингодателя, изчислени при пазарен лихвен процент. Себестойността на продажбата в началото на срока на лизинговия договор е цената на придобиване или балансовата стойност, ако се различават, на наетата собственост, намалена с настоящата стойност на негарантираната остатъчна стойност. Разликата между прихода от продажбата и разхода по продажбата е печалбата от продажбата, която се признава в съответствие с политиката на образуванието по отношение на преките продажби. |
45. |
Лизингодателите — производители или търговци понякога оферират изкуствено занижени лихвени проценти, за да привличат клиенти. Използването на такъв процент би довело до отчитането в момента на продажбата прекалено голяма част от общия приход от сделката. Ако се оферират изкуствено занижени лихвени проценти, печалбата от продажбата ще се сведе до тази, която би се получила, ако се начисляваше пазарен лихвен процент. |
46. |
Разходите, направени от лизингодателите — производители или търговци във връзка с договарянето и оформянето на даден лизингов договор се признават като разход в началото на срока на лизинговия договор, защото те са свързани главно със заработването на продажната печалба за производителя или търговеца. |
47. |
В допълнение към спазването на разпоредбите на МСС 32 лизингодателите трябва да оповестят следното във връзка с финансовите лизинги:
|
48. |
Често е полезно като показател за растеж да се оповестява брутната инвестиция, намалена с незаработения доход в новия бизнес, добавена през отчетния период, след приспадането на съответните суми за отменените лизингови договори. |
Оперативни лизинги
49. |
Лизингодателите трябва да представят в своите баланси активите, държани за отдаване по оперативни лизингови договори, в съответствие с характера на актива. |
50. |
Наемният приход от оперативни лизингови договори трябва да се признава като приход по линейния метод за срока на лизинговия договор, освен ако друга системна база е по-представителна за времевия модел, при чието използване е намалена извлечената полза от наетия актив (2) . |
51. |
Разходите, включително амортизацията, направени за заработването на прихода от лизинга, се признават за разход. Приходът от лизинга (с изключение на постъпленията от извършените услуги от рода на застраховки и поддръжка) се признава за приход по линейния метод за целия срок на лизинговия договор дори ако постъпленията не са на тази база, освен, ако друга системна база е по-представителна за времевия модел, при чието използване е намалена извлечената полза от наетия актив. |
52. |
Първоначалните преки разходи, направени от лизингодателите при договарянето или оформянето на даден договор за лизинг трябва да бъдат добавени към балансовата стойност на наетия актив и признати като разход за срока на лизинговия договор на същата база, като приходите от лизинга. |
53. |
Политиката по амортизацията на амортизируемите наети активи трябва да е в съответствие с нормалната амортизационна политика, възприета от лизингодателя по отношение на подобни активи, а амортизацията трябва да се изчислява в съответствие с МСС 16 и МСС 38. |
54. |
За да се определи дали наетият актив се е обезценил, образуванието прилага МСС 36. |
55. |
Лизингодателят — производител или търговец не признава никаква продажна печалба при сключването на оперативен лизингов договор, тъй като той не е равностоен на продажба. |
56. |
В допълнение към разпоредбите на МСС 32 лизингодателите трябва да оповестят следното във връзка с оперативните лизинги:
|
57. |
Освен това изискванията за оповестяване съгласно МСС 16, МСС 36, МСС 38, МСС 40 и МСС 41 важат за лизингодатели по отношение на активи, отдадени по оперативен лизинг. |
СДЕЛКА ЗА ПРОДАЖБА С ОБРАТЕН ЛИЗИНГ
58. |
Сделката за продажба с обратен лизинг е свързана с продажбата на актив и обратното отдаване под наем на същия актив. Лизинговото плащане и продажната цена обикновено са взаимозависими, тъй като се договарят в пакет. Счетоводното третиране на продажба с обратен лизинг зависи от вида на съответния лизингов договор. |
59. |
Ако резултатът от сделката за продажба с обратен лизинг е финансов лизинг, всяко превишение на прихода от продажбата над балансовата стойност не трябва да се признава незабавно за приход от продавача лизингополучател. Вместо това то трябва да се разсрочва и амортизира през целия срок на лизинговия договор. |
60. |
Ако обратният лизинг е финансов лизинг, сделката е средство за предоставяне на финансиране от лизингодателя на лизингополучателя, като активът се явява обезпечение. По тази причина не е целесъобразно превишението на постъпленията от продажбата над балансовата стойност да се разглежда като приход. Такова превишение се разсрочва и амортизира през целия срок на лизинговия договор. |
61. |
Ако резултатът от сделка за продажба с обратен лизинг е оперативен лизинг и е ясно, че сделката се определя според справедливата стойност, всяка печалба или загуба трябва да се признава незабавно. Ако продажната цена е по-ниска от справедливата стойност, всяка печалба или загуба трябва да се признава незабавно, освен в случаите, когато загубата се компенсира от бъдещите лизингови плащания под пазарната цена, загубата трябва да се разсрочва и амортизира пропорционално на лизинговите плащания през периода, през който се очаква активът да бъде използван. Ако продажната цена е по-висока от справедливата стойност, превишението над справедливата стойност трябва да се разсрочва и амортизира през периода, през който се очаква активът да бъде използван. |
62. |
Ако обратният лизинг е оперативен лизинг и лизинговите плащания и продажната цена се определят според справедливата стойност, това по същество е обикновена продажба и всяка печалба или загуба се признава незабавно. |
63. |
При оперативните лизингови договори, ако справедливата стойност в момента на сделката за продажба с обратен лизинг е по-ниска от балансовата стойност на актива, незабавно се признава загуба, равна на разликата между балансовата стойност и справедливата стойност. |
64. |
При финансовите лизинги не се налага подобна корекция освен, ако не е настъпила обезценка на стойността, в който случай балансовата стойност се намалява до възстановима стойност в съответствие с МСС 36. |
65. |
Изискванията за оповестяване спрямо лизингополучателите и лизингодателите важат в еднаква степен за сделките за продажба с обратен лизинг. Изискването за описание на значителните лизингови ангажименти води до оповестяване на уникални или необичайни условия на договора или сделките за продажба с обратен лизинг. |
66. |
Сделките за продажба с обратен лизинг могат да задействат прилагането на критериите за отделно оповестяване, определени в МСС 1 Представяне на финансови отчети. |
ПРЕХОДНИ РАЗПОРЕДБИ
67. |
При условията на параграф 68 прилагането с обратна сила на този стандарт се насърчава, но то не е задължително. Ако стандартът не се прилага с обратна сила, салдото на всеки предварително съществуващ финансов лизинг се счита за правилно определено от лизингодателя и след това трябва да се отчита в съответствие с разпоредбите на настоящия стандарт. |
68. |
Образуванието, което преди това е прилагало МСС 17 (преработен 1997 г.) трябва да прилага измененията, направен в настоящия стандарт с обратна сила за всички лизингови договори или ако МСС 17 (преработен 1997 г.) не е бил прилаган с обратна сила — по отношение на всички лизингови договори, влезли в сила, откакто е приложило за първи път този стандарт. |
ДАТА НА ВЛИЗАНЕ В СИЛА
69. |
Всяко образувание трябва да прилага настоящия стандарт по отношение на годишните периоди, започващи на или след 1 януари 2005 г. Насърчава се по-ранното прилагане. Ако образуванието приложи този стандарт за период, започващ преди 1 януари 2005 г., то трябва да оповести този факт. |
ОТМЯНА НА МСС 17 (ПРЕРАБОТЕН ПРЕЗ 1997 Г.)
70. |
Този стандарт заменя МСС 17 Лизинги (преработен през 1997 г.). |
(1) Виж също ПКР-27 Оценка на съдържанието на сделките, свързани с правната форма на лизинги.
(2) Виж също ПКР-15 Оперативни лизинги — стимули.
МСС 21
МЕЖДУНАРОДЕН СЧЕТОВОДЕН СТАНДАРТ 21
Ефекти от промените в обменните курсове
РЕЗЮМЕ
Цел
Обхват
Определения
Детайлна разработка на определенията
Функционална парична единица
Нетна инвестиция в чуждестранно образувание
Парични позиции
Резюме на подхода изискван от настоящия стандарт
Сделки в чуждестранна валута, отчитани във функционалната парична единица
Първоначално признаване
Отчитане към дати след датата на баланса
Признаване на курсови разлики
Промяна във функционалната парична единица
Използване на валута на представяне, различна от функционалната парична единица
Преизчисляване във валутата на представянето
Преизчисляване на чуждестранна дейност
Освобождаване от чуждестранно образувание
Данъчни последствия от всички курсови разлики
Оповестяване
Дата на влизане в сила и преход
Отмяна на други документи
Този преработен стандарт заменя МСС 21 (Преработен 1993 г.) Ефекти от промените в обменните курсове и трябва да се прилага за годишните периоди, започващи на или след 1 януари 2005 г. Насърчава се по-ранното прилагане.
ЦЕЛ
1. |
Едно образувание може да осъществява дейности в чуждестранни валути по два начина. То може да има сделки в чуждестранни валути или да развива чуждестранна дейност. Освен това образуванието може да представя сделките си с чуждестранна валута. Целта на настоящия стандарт е да предпише как да се включат сделките в чуждестранна валута и чуждестранната дейност във финансовите отчети на образуванието и как финансовите отчети да се преизчисляват във валутата на представянето. |
2. |
Основните въпроси са да се реши кой/и обменен/и курс/ове да се използва/т и как във финансовите отчети да се отчита влиянието на промените в обменните курсове. |
ОБХВАТ
3. |
Този стандарт трябва да се прилага (1):
|
4. |
МСС 39 се прилага за много валутни деривативи и съответно те се изключват от обхвата на настоящия стандарт. За тези валутни деривативи, които обаче не са в рамките на обхвата на МСС 39 (например някои валутни деривативи, които са внедрени в други договори), са в обхвата на настоящия стандарт. В допълнение, този стандарт се прилага, когато дадено образувание преизчислява суми, отнасящи се до деривативи от неговата функционална валута във валутата на представянето. |
5. |
Този стандарт не се прилага за осчетоводяването на хеджиране за валутни позиции, включително хеджирането на нетна инвестиция в чуждестранна дейност. МСС 39 се прилага за осчетоводяването на хеджиране. |
6. |
Този стандарт се прилага за представянето на финансовите отчети на образуванието в чуждестранна валута и предвижда изискванията за получените в резултат финансови отчети да бъдат описани като спазващи Международните стандарти за финансови отчети. За преизчислявания на финансовата информация в чуждестранна валута, които не отговарят на тези изисквания, настоящият стандарт предвижда информацията, която трябва да бъде оповестена. |
7. |
Стандартът не се прилага за представянето в отчета за паричните потоци на парични потоци, възникнали в резултат на сделки в чуждестранна валута или на преизчисляването на парични потоци на чуждестранна дейност (виж МСС 7 Отчети за паричните потоци). |
ОПРЕДЕЛЕНИЯ
8. |
В този стандарт се използват следните определения с посочените значения: Заключителен курс — обменен спот курс към датата на баланса. Курсова разлика — разликата, възникнала в резултат от отчитането на един и същ брой единици чуждестранна валута в отчетната валута при различни обменни курсове. Обменен курс—- съотношението, в което се обменят две валути. Справедлива стойност — сумата, срещу която един актив може да бъде разменен, или даден пасив — уреден между осведомени и желаещи страни в пряка сделка помежду им. Чуждестранна валута — всяка валута, различна от функционалната парична единица на образуванието. Чуждестранно образувание (дейност) е образувание, което представлява дъщерно образувание, асоциирано образувание, съвместно предприятие или клон на отчитащото се образувание, дейностите, на което се намират или осъществяват в страна или парична единица, различни от тези на отчитащото се образувание. Функционалната парична единица е паричната единица на основното икономическо обкръжение, в което работи образуванието. Група е образуванието майка и всички негови дъщерни образувания. Парични позиции са държаните парични единици и активи и пасиви, които предстои да бъдат получени или заплатени в твърдо определен или определяем брой парични единици. Нетна инвестиция в чуждестранно образувание — делът на отчитащото се образувание в нетните активи на даденото образувание. Валута на представянето — валутата, използвана при представянето на финансовите отчети. Обменен спот курс — обменният курс за незабавна доставка. |
Детайлна разработка на определенията
Функционална парична единица
9. |
Основното икономическо обкръжение, в което работи образуванието обикновено е това, в което то основно генерира и изразходва пари. При определянето на своята функционална парична единица дадено образувание взема пред вид следните фактори:
|
10. |
Следните фактори също могат да предоставят данни за функционалната парична единица на образуванието:
|
11. |
При определянето на функционалната парична единица на чуждестранна дейност и дали нейната функционална парична единица е същата като на отчитащото се образувание, като в този контекст това е образувание, което има чуждестранна дейност като негово дъщерно образувание, клон, асоциирано образувание или съвместно предприятие), се вземат пред вид следните фактори:
|
12. |
Когато горните показатели са смесени и функционалната парична единица не очевидна, ръководството използва преценката си за определянето на функционалната парична единица, която най-вярно представя икономическите ефекти от основните сделки, събития и условия. Като част от този подход, ръководството дава приоритет на основните показатели в параграф 9 преди да разгледа показателите в параграфи 10 и 11, които имат за цел да предоставят допълнителни доказателства за определянето на функционалната парична единица на образуванието. |
13. |
Функционалната парична единица на образуванието отразява основните сделки, събития и условия, които имат отношение към него. Съответно, след като бъде определена, функционалната парична единица не се променя, освен, ако има промяна в тези основни сделки, събития и условия. |
14. |
Ако функционалната парична единица е паричната единица на свръхинфлационна икономика, финансовите отчети на образуванието се преизчисляват в съответствие с МСС 29 Финансово отчитане при свръхинфлационни икономики. Образуванието не може да избегне преизчисляването съгласно МСС 29, като например възприеме като своя функционална парична единица, парична единица различна от функционалната парична единица, определена съгласно настоящия стандарт (например, функционалната парична единица на образуванието-майка). |
Нетна инвестиция в чуждестранно образувание
15. |
Дадено образувание може да има парична позиция, която представлява вземане от чуждестранно образувание или задължение към такова. Позиция, за която нито се планира, нито е вероятно да възникне в обозримо бъдеще, всъщност представлява разширение или намаление на нетната инвестиция на образуванието в това чуждестранно образувание и се осчетоводява съгласно параграфи 32 и 33. Такива парични позиции могат да включват дългосрочни вземания или заеми, но не включват търговски вземания или търговски задължения. |
Парични позиции
16. |
Съществена характеристика на паричната позиция е правото за получаване (или задължението за заплащане) на твърдо определен или определяем брой парични единици. Могат да се посочат следните примери: пенсии и други доходи на заети лица, които трябва да се плащат в брой; провизии, които трябва да бъдат уредени в брой; и дивиденти, изплащани в пари, които се признават като задължение. По същия начин, договор за получаване (или доставяне) на променлив брой собствени капиталови инструменти или променлива сума активи на образуванието, при което справедливата стойност, която трябва да бъде получена (или доставена) е равна на твърдо определен или определяем брой парични единици представлява парична позиция. Обратно, съществената характеристика на непарична позиция е отсъствието на право за получаване (или задължение за доставяне) на твърдо определен или определяем брой парични единици. Като пример могат да се посочат: предплатени суми за стоки и услуги (например, предплатен наем); положителна репутация; нематериални активи; материални запаси; имоти, машини, съоръжения и оборудване; и провизии, които трябва да бъдат уредени чрез доставянето на непаричен актив. |
РЕЗЮМЕ НА ПОДХОДА, ИЗИСКВАН ОТ НАСТОЯЩИЯ СТАНДАРТ
17. |
При изготвянето на финансовите отчети, независимо дали като самостоятелно образувание, образувание с чуждестранни дейности (например като образувание майка) или като чуждестранно образувание (например дъщерно образувание или клон), всяко образувание определя своята функционална парична единица в съответствие с параграфи 9—14. Образуванието преизчислява позициите в чужда валута в своята функционална парична единица и отчита ефектите от подобно преизчисляване в съответствие с параграфи 20—37 и 50. |
18. |
Много отчитащи се образувания обхващат редица отделни образувания (например една група е съставена от образувание майка и едно или повече дъщерни образувания). Различни видове образувания, независимо дали са членове на група или другояче, могат да имат инвестиции в асоциирани образувания или в съвместни предприятия. Те могат да имат и клонове. Необходимо е резултатите и финансовото състояние на всяко отделно образувание, включено в отчитащото се образувание да бъдат преизчислени във валутата, в която отчитащото се образувание представя финансовите си отчети. Настоящият стандарт разрешава валутата на представянето на дадено отчитащо се образувание да бъде всяка валута (или валути). Резултатите и финансовото състояние на всяко отделно образувание в рамките на отчитащото се образувание, чиято функционална парична единица се различава от валутата на представянето, се преизчисляват в съответствие с параграфи 38—50. |
19. |
Настоящият стандарт разрешава също дадено самостоятелно образувание, изготвящо финансови отчети или дадено образувание изготвящо индивидуални финансови отчети в съответствие с МСС 27 Консолидирани индивидуални финансови отчети, да представи своите финансови отчети във всяка валута (или валути). Ако валутата на представянето на образуванието се различава от неговата функционална парична единица, неговите резултати и финансово състояние също се преизчисляват във валутата на представянето в съответствие с параграфи 38—50. |
СДЕЛКИ В ЧУЖДЕСТРАННА ВАЛУТА, ОТЧИТАНИ ВЪВ ФУНКЦИОНАЛНАТА ПАРИЧНА ЕДИНИЦА
Първоначално признаване
20. |
Сделка в чуждестранна валута е всяка сделка, която е деноминирана или изисква разплащане в чуждестранна валута, включително сделки, възникващи, когато образуванието:
|
21. |
Сделка в чуждестранна валута се записва при първоначално признаване във функционалната парична единица, като към сумата в чуждестранна валута се прилага обменният спот курс между функционалната парична единица и чуждата валута към датата на сделката. |
21. |
Датата на сделката е датата, на която сделката за първи път се квалифицира за признаване в съответствие с Международните стандарти за финансови отчети. По практически съображения често се използва курс, който е приблизително равен на фактическия курс към датата на сделката, например за всички сделки във всяка една чуждестранна валута, осъществени през съответния период, може да се използва среден курс за седмицата или за месеца. Но ако обменните курсове се колебаят значително, използването на среден курс за даден период е неподходящо. |
Отчитане към дати след датата на баланса
23. |
Към всяка дата на баланса:
|
24. |
Балансовата стойност на дадена позиция се определя съгласно съответните Стандарти. Например, имотите, машините, съоръженията и оборудването могат да бъдат оценявани по справедлива стойност или по историческа стойност в съответствие с МСС 16 Имоти, машини, съоръжения и оборудване. Независимо дали балансовата стойност е определена на базата на историческа стойност или по справедлива стойност, ако сумата е определена в чуждестранна валута, тогава тя се отчитат във функционалната парична единица в съответствие с настоящия стандарт. |
25. |
Балансовата стойност на някои позиции се определя чрез сравняването на две или повече суми. Например, балансовата стойност на материалните запаси е по-ниската стойност между себестойността и нетната реализуема стойност в съответствие с МСС 2 Материални запаси. По същия начин, в съответствие с МСС 36 Обезценка на активи, балансовата стойност на даден актив, за който има показания, че обезценката е по-ниска от неговата балансова стойност преди да се разгледат възможните загуби от обезценка и неговата възстановима стойност. Когато такъв актив е непаричен и се отчита в чуждестранна валута, балансовата стойност се определя чрез сравняването на:
Ефектът от това сравнение може да бъде, че загубата от обезценка се признава във функционалната парична единица, но няма да се признава в чуждестранната валута, или обратно. |
26. |
Когато има няколко курса, използва се този курс, при който бъдещите парични потоци, представени от сделката или баланса, биха могли да бъдат уредени, ако тези парични потоци са били осъществени на датата на оценяването. Ако временно няма обменяемост между две валути, курсът, който се използва е първият последващ курс, по който би могла да бъде направена обмяната. |
Признаване на курсови разлики
27. |
Както е отбелязано в параграф 3, МСС 39 се прилага за счетоводното отчитане на хеджиране за позиции в чуждестранна валута. Прилагането на счетоводно отчитане на хеджиране изисква образуванието да осчетоводява някои курсови разлики по различен начин от третирането по отношение на курсовите разлики, изисквано от настоящия стандарт. Например, МСС 39 изисква курсовите разлики по отношение на парични позиции, които се квалифицират като хеджиращи инструменти в хеджиране на паричен поток, да бъдат отчитани първоначално в собствения капитал, доколкото този хедж е ефективен. |
28. |
Курсовите разлики, възникващи при уреждане на парични позиции или при преизчисляването на паричните позиции по курсове, различни от тези, при които са били преизчислени при първоначалното признаване през отчетния период или в предходни финансови отчети, трябва да бъдат признати в печалбата или загубата за периода, в който са възникнали, с изключение на разгледаните в параграф 32. |
29. |
Когато възникват парични позиции по сделка в чуждестранна валута и има промяна в обменния курс между датата на сделката и датата на уреждането, се получава курсова разлика. Когато сделката бъде уредена в рамките на същия отчетен период, през който е възникнала, цялата курсова разлика се признава през дадения период. Когато обаче сделката бъде уредена през следващ отчетен период, курсовата разлика, призната през всеки период до датата на уреждането, се определя от промяната, която настъпва в обменните курсове през съответния период. |
30. |
Когато печалба или загуба по непарична позиция се признава директно в собствения капитал, всеки валутен компонент от тази печалба или загуба трябва да бъде признат директно в собствения капитал. И обратното, когато печалба или загуба по непарична позиция се признава в печалбата или загубата, всеки валутен компонент на тази печалба или загуба трябва да бъде признат в печалбата или загубата. |
31. |
Други стандарти изискват някои печалби и загуби да бъдат признати директно в собствения капитал. Например, МСС 16 изисква някои печалби и загуби, възникващи при преоценяването на имоти, машини, съоръжения и оборудване да бъдат признати директно в собствения капитал. Когато подобен актив се оценява в чужда валута, параграф 23, точка в) на настоящия стандарт изисква преоценената стойност да бъде преизчислена, като се използва курса на датата, на която е определена стойността, което води също до признаването на курсовата разлика в собствения капитал. |
32. |
Курсовите разлики, възникващи по дадена парична позиция, която представлява част от нетна инвестиция на отчитащото се образувание в чуждестранното му образувание (виж параграф 15), трябва да се признаят като печалба или загуба в индивидуалните финансови отчети на отчитащото се образувание или в индивидуалните финансови отчети на чуждестранното образувание, както е подходящо. Във финансовите отчети, които включват чуждестранното образувание и отчитащото се образувание (например консолидираните финансови отчети, когато чуждестранното образувание е дъщерно образувание), такива курсови разлики трябва да бъдат признати първоначално в отделен компонент на собствения капитал на образуванието и да бъдат признати като печалба или загуба при освобождаване от нетната инвестиция, в съответствие с параграф 48. |
33. |
Когато дадена парична позиция представлява част от нетната инвестиция на отчитащото се образувание в чуждестранно образувание и е деноминирана във функционалната парична единица на отчитащото се образувание, възниква курсова разлика в индивидуалните финансови отчети на чуждестранното образувание в съответствие с параграф 28. По същия начин, ако такава позиция е деноминирана във функционалната парична единица на чуждестранното образувание, възниква валутна разлика в индивидуалните финансови отчети на отчитащото се образувание в съответствие с параграф 28. Такива курсови разлики се прекласифицират в отделните компоненти на собствения капитал във финансовите отчети, които включват чуждестранното образувание и отчитащото се образувание (т.е. финансовите отчети, в които чуждестранното образувание е включено чрез консолидация, пропорционална консолидация или е отчетено по метода на собствения капитал). Паричната позиция, която обаче представлява част от нетната инвестиция на отчитащото се образувание в чуждестранно образувание, може да бъде деноминирана във валута, различна от функционалната парична единица, било то на отчитащото се образувание или на чуждестранното образувание. Курсовите разлики, които възникват при преизчисляването на паричната позиция във функционалните парични единици на отчитащото се образувание и на чуждестранното образувание не се прекласифицират в отделните компоненти на собствения капитал във финансовите отчети, които включват чуждестранното образувание и отчитащото се образувание (т.е. остават признати като печалба или загуба). |
34. |
Когато образуванието води счетоводните си книги и записи във валута, различна от неговата функционална парична единица, по времето, когато то изготвя финансовите си отчети всички суми се преизчисляват във функционалната парична единица в съответствие с параграфи 20—26. Това дава същите суми във функционалната парична единица, които биха се получили, ако позициите са били вписани първоначално във функционалната парична единица. Например, парични позиции се преизчисляват във функционалната парична единица, като се използва заключителния курс, а непарични позиции, които се оценяват на базата на историческата стойност, се преизчисляват като се използва курса на датата на сделката, която е довела до тяхното признаване. |
Промяна във функционална парична единица
35. |
Когато има промяна във функционалната парична единица на дадено образувание, то трябва да прилага процедурите за преизчисляване, които са приложими за новата функционална парична единица без обратна сила от датата на промяната. |
36. |
Както е отбелязано в параграф 13, функционалната парична единица на дадено образувание отразява основните сделки, събития и условия, които имат отношение към образуванието. Съответно веднъж след като се определи функционалната парична единица, тя може да бъде сменена само ако има промяна на тези основни сделки, събития и условия. Например една промяна във валутата, която засяга главно продажните цени на стоки и услуги, може да доведе до промяна във функционалната парична единица на образуванието. |
37. |
Ефектът от промяната във функционалната парична единица се отчита без обратна сила. С други думи, образуванието преизчислява всички позиции в новата функционална парична единица, използвайки курса на датата на промяната. Получените като резултат преизчислени суми за непарични позиции се третират като тяхна историческа стойност. Курсовите разлики, възникнали от преизчисляването на чуждестранна дейност, която преди това е била класифицирана в собствения капитал в съответствие с параграфи 32 и 39, точка в), не се признават като печалба или загуба до освобождаването от дейността. |
ИЗПОЛЗВАНЕ НА ВАЛУТА НА ПРЕДСТАВЯНЕ, РАЗЛИЧНА ОТ ФУНКЦИОНАЛНАТА ПАРИЧНА ЕДИНИЦА
Преизчисляване във валутата на представянето
38. |
Дадено образувание може да представи своите финансови отчети във всяка валута (или валути). Ако валутата на представянето се различава от функционалната парична единица на образуванието, то преизчислява резултатите си и финансовото си състояние във валутата на представянето. Например, когато в една група има отделни образувания с различни функционални парични единици, резултатите и финансовото състояние на всяко образувание се изразяват в една обща парична единица, за да могат да бъдат представени консолидирани финансови отчети. |
39. |
Резултатите и финансовото състояние на дадено образувание, чиято функционална парична единица не е валута от свръхинфлационна икономика, трябва да бъдат преизчислени в различна валута на представяне, използвайки следната процедура:
|
40. |
По практически съображения често се използва курс, който е приблизително равен на курсовете на датите на сделките, например често се използва среден курс за периода за преизчисляване на приходните и разходните позиции. Но ако обменните курсове се колебаят значително, използването на среден курс за даден период е неподходящо. |
41. |
Курсовите разлики, за които става въпрос в параграф 39, точка в) са в резултат на:
Курсовите разлики не се признават в печалбата или загубата, защото промените в курсовете имат малък или нямат пряк ефект върху настоящите и бъдещи парични потоци от дейността. Когато курсовите разлики се отнасят до чуждестранно образувание, което е консолидирано, но не е напълно собствено, натрупаните курсови разлики, произтичащи от преизчисляването, и които могат да бъдат приписани на малцинствени участия, се разпределят по и признават като част от малцинствени участия в консолидирания баланс. |
42. |
Резултатите и финансовото състояние на дадено образувание, чиято функционална парична единица е валута в свръхинфлационна икономика, трябва да бъдат преизчислени в различна валута на представяне, използвайки следните процедури:
|
43. |
Когато функционалната парична единица на дадено образувание е валута на свръхинфлационна икономика, образуванието трябва да преизчисли финансовите си отчети в съответствие с МСС 29 Финансово отчитане при свръхинфлационни икономики преди да приложи метода за преизчисляване, предвиден в параграф 42, с изключение на сравнителните суми, които се преизчисляват във валутата на икономика, която не е свръхинфлационна (виж параграф 42, точа б). Когато икономиката престане да бъде свръхинфлационна и образуванието вече не преизчислява финансовите си отчети в съответствие с МСС 29, то трябва да използва като исторически стойности за преизчисляването във валутата на представянето сумите, преизчислени за нивото на цените към датата, когато образуванието е преустановило преизчисляването на своите финансови отчети. |
Преизчисляване за чуждестранно образувание
44. |
Параграфи 45—47, в допълнение към параграфи 38—43, се прилагат, когато резултатите и финансовото състояние на дадено чуждестранно образувание се преизчисляват във валутата на представянето, така че чуждестранното образувание да може да бъде включено във финансовите отчети на отчитащото се образувание чрез консолидация, пропорционална консолидация или по метода на собствения капитал. |
45. |
Включването на резултатите и финансовото състояние на дадено чуждестранно образувание в тези на отчитащото образувание следва нормалните процедури на консолидация, като например елиминирането на вътрешногрупови салда и вътрешногрупови сделки на дадено дъщерно образувание (виж МСС 27 Консолидирани и индивидуални счетоводни отчети и МСС 31 Счетоводно отчитане на дялове в съвместни предприятия). Даден вътрешногрупов паричен актив (или пасив), бил той краткосрочен или дългосрочен, обаче не може да бъде елиминиран за сметка на съответния вътрешногрупов пасив (или актив), без да се покажат резултатите от движенията на обменния курс в консолидираните финансови отчети. Това е така, тъй като паричната позиция представлява ангажимент за конвертиране на една валута в друга и дава възможност за печалба или загуба за отчитащото се образувание вследствие на валутните колебания. Съответно, в консолидираните финансови отчети на отчитащото се образувание такава разлика от обменните курсове продължава да се признава като печалба или загуба или ако произтича от обстоятелствата, описани в параграф 32, тя се класифицира като собствен капитал до освобождаването от чуждестранното образувание. |
46. |
Когато финансовите отчети на чуждестранното образувание се съставят към различна отчетна дата от тази на отчитащото се образувание, чуждестранното образувание често изготвя допълнителни отчети към същата дата като тази на финансовите отчети на отчитащото се образувание. Когато това не се прави, МСС 27 допуска използването на финансови отчети, съставени към друга отчетна дата, при условие че разликата е не по-голяма от три месеца и се правят корекции за ефектите на всякакви значителни сделки или други събития, които се осъществяват между различните дати. В такъв случай активите и пасивите на чуждестранното образувание се преизчисляват по обменния курс от датата на баланса на чуждестранното образувание. Правят се корекции за значителни промени в обменните курсове до датата на баланса на отчитащото се образувание в съответствие с МСС 27. Същият подход се използва при прилагането на метода на собствения капитал за асоциирани и съвместни предприятия и при прилагането на пропорционална консолидация за съвместни предприятия в съответствие с МСС 28 Инвестиции в асоциирани образувания и МСС 31. |
47. |
Всякаква репутация, възникнала при придобиването на чуждестранното образувание и всякакви корекции по справедлива стойност, направени по отношение на балансовите стойности на активите и пасивите, възникнали при придобиването на такова чуждестранно образувание, трябва да се третират като активи и пасиви на чуждестранното образувание. Ето защо, те трябва да бъдат изразени във функционалната парична единица на чуждестранното образувание и да бъдат преизчислени по заключителния курс в съответствие с параграфи 39 и 42. |
Освобождаване от чуждестранно образувание
48. |
При освобождаване от чуждестранно образувание кумулативната сума на курсовите разлики, които са били отсрочени в отделния компонент на собствения капитал и които се отнасят за това чуждестранно образувание, трябва да бъдат признати в отчета за приходите и разходите, когато се признава печалбата или загубата от освобождаването. |
49. |
Едно образувание може да се освободи от участието си в чуждестранно образувание посредством продажба, ликвидация, изплащане на дяловия капитал или изоставяне на цялото образувание или на част от него. Изплащането на дивидент е част от освобождаване само когато то представлява възвръщаемост на инвестицията, например, когато дивидентите се плащат от печалбите преди придобиването. В случай на частично освобождаване в печалбата или загубата се включва само пропорционалният дял от съответните натрупани курсови разлики. Намалението на балансовата стойност на чуждестранното образувание не представлява частично освобождаване. Съответно, никаква част от отсрочената печалба или загуба от курсови разлики не се признава в момента на намаляването на стойността. |
ДАНЪЧНИ ПОСЛЕДСТВИЯ ОТ ВСИЧКИ КУРСОВИ РАЗЛИКИ
50. |
Печалбите и загубите от сделки в чуждестранна валута и курсови разлики, възникващи при преизчисляването на резултатите и финансовото състояние на образуванието (включително на чуждестранно образувание) в различна валута, могат да имат данъчни последствия. По отношение на тези последствия се прилага МСС 12 Данъци върху дохода. |
ОПОВЕСТЯВАНЕ
51. |
В параграфи 53 и 55—57, препратките към „функционална парична единица“, се прилагат в случая на група, за функционалната парична единица на образуванието майка. |
52. |
Образуванието трябва да оповестява:
|
53. |
Когато валутата на представянето е различна от функционалната парична единица, този факт трябва да бъде посочен заедно с оповестяването на функционалната парична единица и причината за използването на различна валута на представяне. |
54. |
Когато е налице промяна във функционалната парична единица или на отчитащото се образувание, или на значително чуждестранно образувание, този факт и причината за промяната във функционалната парична единица трябва да бъдат оповестени. |
55. |
Когато образуванието представя своите финансови отчети във валута, която е различна от неговата функционална парична единица, то трябва да опише финансовите отчети като отговарящи на Международните стандарти за финансови отчети само ако те спазват всички изисквания на всеки приложим стандарт и всяко приложимо разяснение на тези стандарти, включително метода за преизчисляване, предвиден в параграфи 39 и 42. |
56. |
Понякога дадено образувание представя финансовите си отчети или друга финансова информация във валута, която не е неговата функционална парична единица, без да отговаря на изискванията на параграф 55. Например, образуванието може да преобразува в друга валута само избрани позиции от финансовите си отчети. Или образувание, чиято функционална парична единица не е валута на свръхинфлационна икономика може да преобразува финансовите си отчети в друга валута чрез преизчисляването на всички позиции по най-скорошния заключителен курс. Такива преобразувания не са в съответствие с Международните стандарти за финансови отчети и се изискват оповестяванията, предвидени в параграф 57. |
57. |
Когато образуванието показва финансовите си отчети или друга финансова информация във валута, която е различна или от неговата функционална парична единица или от валутата му на представяне и не са спазени изискванията на параграф 55, то трябва:
|
ДАТА НА ВЛИЗАНЕ В СИЛА И ПРЕХОД
58. |
Всяко образувание трябва да прилага този международен счетоводен стандарт за годишните периоди, започващи на или след 1 януари 2005 г. Насърчава се по-ранното прилагане. Ако дадено образувание прилага този стандарт за период, започващ преди 1 януари 2005 г., то трябва да оповести този факт. |
59. |
Образуванието трябва да прилага параграф 47 без обратна сила за всички придобивания, осъществени след началото на финансовия отчетен период, в който настоящият стандарт е приложен за първи път. Допуска се прилагането на параграф 47 с обратна сила за по-ранни придобивания. За придобиване на чуждестранно образувание, третирано без обратна сила, но което е осъществено преди датата, на която е приложен този стандарт за първи път, образуванието не трябва да преизчислява предходните години и съответно може, когато е подходящо, да третира корекциите на положителната репутация и на справедливата стойност, възникнали при такова придобиване по-скоро като активи и пасиви на образуванието, отколкото като активи и пасиви на чуждестранното образувание. Ето защо, тези корекции на положителната репутация и справедливата стойност или вече са изразени във функционалната парична единица на образуванието или са непарични позиции в чуждестранна валута, които са отчетени като е използван курса към датата на придобиването. |
60. |
Всички други промени, произтичащи в резултат от прилагането на настоящия стандарт трябва да бъдат отчетени в съответствие с изискванията на МСС 8 Счетоводни политики, промени в счетоводните преценки и грешки. |
ОТМЯНА НА ДРУГИ ДОКУМЕНТИ
61. |
Настоящият стандарт заменя МСС 21 Ефекти от промените в обменните курсове (преработен през 1993 г.) |
62. |
Настоящият стандарт заменя следните разяснения:
|
(1) Виж също ПКР-7 Въвеждане на еврото.
МСС 24
МЕЖДУНАРОДЕН СЧЕТОВОДЕН СТАНДАРТ 24
Оповестяване на свързани лица
РЕЗЮМЕ
Цел
Обхват
Цел на оповестяванията на свързани лица
Определения
Оповестяване
Дата на влизане в сила
Отмяна на МСС 24 (преработен 1994 г.)
Този преработен стандарт заменя МСС 24 (преработен 1994 г.) Оповестяване на свързани лица и трябва да се прилага за годишните периоди, започващи на и след 1 януари 2005 г. Насърчава се по-ранното прилагане.
ЦЕЛ
1. |
Целта на този стандарт е да се гарантира, че финансовите отчети на дадено образувание съдържат оповестяването, необходимо за да се обърне внимание на възможността неговото финансово състояние и печалбата и загубата да са били повлияни от наличието на свързани лица и от сделки и неизплатени салда на такива лица. |
ОБХВАТ
2. |
Този стандарт трябва да се прилага при:
|
3. |
Този стандарт изисква оповестяване на сделки и неизплатени салда на свързани лица в индивидуалните финансови отчети на образуванието майка, на съдружника или инвеститора, представени в съответствие с МСС 27 Консолидирани и индивидуални счетоводни отчети. |
4. |
Сделките и неизплатените салда на свързани лица с други образувания в дадена група се оповестяват във финансовите отчети на образуванието. Вътрешногруповите сделки и неизплатени салда на свързани лица се елиминират при изготвянето на консолидираните финансови отчети на групата. |
ЦЕЛ НА ОПОВЕСТЯВАНЕТО НА СВЪРЗАНИ ЛИЦА
5. |
Взаимоотношенията между свързани лица са нормална характеристика на търговията и стопанската дейност. Например образуванията често осъществяват отделни части от дейността си посредством дъщерни образувания, съвместни предприятия и асоциирани образувания. При тези обстоятелства, възможността на образуванието да повлияе на финансовата и оперативна политика на образуванието, в което е инвестирано, чрез наличието на контрол, съвместен контрол или значително влияние. |
6. |
Взаимоотношението между свързаните лица може да повлияе върху печалбата или загубата или финансовото състояние на дадено образувание. Свързаните лица могат да сключват сделки, каквито не биха сключили несвързани лица. Например образувание, което продава стоки на образуванието майка по себестойност може да не продава същите при тези условия на друг клиент. |
7. |
Резултатите от дейността и финансовото състояние на образуванието могат да бъдат повлияни от взаимоотношение на свързаните лица дори и без наличие на сделки между свързаните лица. Самото наличие на взаимоотношението може да се окаже достатъчно, за да повлияе на сделките на отчитащото се образувание с други лица. Например, едно дъщерно образувание може да прекрати взаимоотношенията си с търговски партньор в случай на придобиване от страна на образуванието майка на съдъщерно образувание, упражняващо същата дейност като бившия търговски партньор. Или пък една от страните може да се въздържи от действие вследствие на значителното влияние на друга — например образуванието майка може да разпореди на свое дъщерно образувание да не се занимава с изследователска и развойна дейност. |
8. |
Поради тези причини осведомеността за сделки, неизплатени салда и взаимоотношения на свързани лица може да повлияе на преценките за операциите на дадено образувание от страна на потребителите на финансовите отчети, включително преценките на рисковете и възможностите, пред които е изправено образуванието. |
ДЕФИНИЦИИ
9. |
В този стандарт се използват следните дефиниции с посочените значения: Свързано лице: едно лице се счита за свързано с образуванието, когато:
|
10. |
При разглеждането на всяко евентуално взаимоотношение между свързани лица вниманието следва да се съсредоточи върху същността на взаимоотношението, а не само върху юридическата му форма. |
11. |
В контекста на настоящия стандарт изброените по-долу не се считат непременно за свързани лица:
|
ОПОВЕСТЯВАНЕ
12. |
Взаимоотношенията между образуванията майки и дъщерните образувания трябва да бъдат оповестявани, независимо от това дали е имало сделки между тези свързани лица или не. Дадено образувание трябва да оповести името на неговото образувание майка и ако е различно, най-главното контролиращо лице. Ако нито образуванието, което се явява майка за това образувание, нито най-главното контролиращо лице не изготвя финансови отчети, предоставяни за публично ползване, името на следващото по старшинство образувание майка, което прави това, трябва също да бъде оповестено. |
13. |
За да се даде възможност на потребителите на финансовите отчети да сформират своите виждания за последствията от взаимоотношенията между свързаните лица върху дадено образувание, уместно е да се оповести взаимоотношението между свързаните лица, когато е налице контрол, независимо от това дали е имало сделки между свързаните лица. |
14. |
Идентифицирането на взаимоотношенията между свързани лица между образуванията майки и техните дъщерни образувания е в допълнение към изискванията за оповестяване в МСС 27, МСС 28 и МСС 31, които изискват подходящо изброяване и описание на значителните инвестиции в дъщерни образувания, асоциирани образувания и съвместно контролирани образувания. |
15. |
Когато нито образуванието, което се явява майка за това образувание, нито най-главното контролиращо лице не изготвя финансови отчети, предоставяни за публично ползване, образуванието оповестява името на следващото по старшинство образувание майка, което прави това. Следващото по старшинство образувание майка е първото образувание майка в групата над непосредственото образувание майка, което изготвя консолидирани финансови отчети на разположение за публично ползване. |
16. |
Дадено образувание трябва да оповести възнаграждението на ключовия ръководен персонал общо и за следните категории:
|
17. |
Ако е имало сделки между свързани лица, образуванието трябва да оповести естеството на взаимоотношението между свързаните лица, както и информацията за сделките и наличните салда, необходими, за да се разбере потенциалния ефект на взаимоотношението върху финансовите отчети. Тези изисквания за оповестявания са в допълнение към изискванията в параграф 16 за оповестяване на възнаграждението на ключовия ръководен персонал. Като минимум оповестяванията трябва да включват следното:
|
18. |
Оповестяванията, изисквани от параграф 17, трябва да се правят отделно за всяка от следните категории:
|
19. |
Класификацията на сумите, които представляват задължения и вземания на свързани лица в различните категории, както се изисква в параграф 18, е разширение на изискването за оповестяване в МСС 1 Представяне на финансовите отчети за информацията, която трябва да бъде представена или в баланса или в приложенията. Категориите се разширяват, за да предоставят по-пълен анализ на салдата на свързаните лица и се прилагат за сделките между свързаните лица. |
20. |
По-долу са дадени примери за сделки, които трябва да бъдат оповестени, ако същите са със свързано лице:
|
21. |
Оповестявания, за това че са направени сделки между свързани лица при условия, равностойни на тези, които преобладават при преки сделки, само ако тези условия могат да бъдат доказани. |
22. |
Позиции от подобен характер могат да бъдат оповестени в съвкупност, освен когато е необходимо отделно оповестяване за разбирането на последствията от сделките между свързани лица за финансовите отчети на образуванието. |
ДАТА НА ВЛИЗАНЕ В СИЛА
23. |
Всяко образувание трябва да прилага този стандарт за годишните периоди, започващи на или след 1 януари 2005 г. Насърчава се по-ранното прилагане. Ако дадено образувание прилага този стандарт за отчетен период, започващ преди 1 януари 2005 г., то трябва да оповести този факт. |
ОТМЯНА НА МСС 24 (ПРЕФОРМАТИРАН ПРЕЗ 1994 г.)
24. |
Настоящият стандарт заменя МСС 24 Оповестяване на свързани лица (преформатиран през 1994 г.). |
МСС 27
МЕЖДУНАРОДЕН СЧЕТОВОДЕН СТАНДАРТ 27
Консолидирани и индивидуални финансови отчети
РЕЗЮМЕ
Обхват
Определения
Представяне на консолидирани финансови отчети
Обхват на консолидираните финансови отчети
Консолидационни процедури
Отчитане на инвестициите в дъщерни образувания, съвместно контролирани образувания и в асоциирани образувания в индивидуални финансови отчети
Оповестяване
Дата на влизане в сила
Отмяна на други документи
Този преработен стандарт заменя МСС 27 (преработен 2000 г.) Консолидирани счетоводни отчети и отчитане на инвестициите в дъщерни образувания и трябва да се прилага за годишните периоди, започващи на и след 1 януари 2005 г. Насърчава се по-ранното прилагане.
ОБХВАТ
1. |
Този стандарт трябва да бъде прилаган при изготвянето и представянето на консолидирани финансови отчети за група образувания под контрола на образувание майка. |
2. |
Този стандарт не третира методите за счетоводното отчитане на бизнескомбинации и влиянието им върху консолидацията, включително и възникващата в резултат на бизнескомбинации репутация (виж МСС 22 Бизнескомбинации); |
3. |
Този стандарт трябва да се прилага също така и при счетоводното отчитане на инвестициите на дъщерни образувания, съвместно контролирани образувания и в асоциирани образувания, когато образуванието избере или трябва по местните наредби да представи индивидуални финансови отчети. |
ДЕФИНИЦИИ
4. |
В този стандарт се използват следните дефиниции с посочените значения: Консолидирани финансови отчети са финансовите отчети на дадена група, представена като тези на един икономически субект. Контролът е правото да се управлява финансовата и оперативна политика на образуванието, така че да се получат изгоди от неговите дейности. Методът на себестойността е метод за счетоводно отчитане на инвестиция, при който инвестицията се признава по себестойност. Инвеститорът признава прихода от инвестицията само доколкото той получава разпределенията от натрупаните печалби на образуванието, в което е инвестирал, възникнали след датата на придобиването. Разпределенията, получени в превишение на тези печалби се разглеждат като възстановяване на инвестицията и се признават като намаление на себестойността на инвестицията. Групата представлява образуванието майка и всички негови дъщерни образувания. Малцинствено участие е онази част от печалбата или загубата и нетните активи на дадено дъщерно образувание, която може да се отнесе към участията в собствения капитал, които не са притежание пряко или косвено чрез дъщерните образувания на образуванието майка. Образувание майка е образувание, което има едно или повече дъщерни образувания. Индивидуални финансови отчети са тези, които се представят от образувание майка, инвеститор в асоциирано образувание или съдружник в съвместно контролирано образувание, в което инвестициите се отчитат по-скоро на базата на пряко участие в капитала, отколкото на базата на отчетените резултати и нетните активи на образуванията, в които е инвестирано. Дъщерно образувание е образувание, включително некорпорирано образувание, например съдружие, което е контролирано от друго образувание, известно като образувание майка. |
5. |
Образувание майка или негово дъщерно образувание може да бъде инвеститор в асоциирано образувание или съдружник в съвместно контролирано образувание. В такива случаи, също се изготвят консолидирани финансови отчети в съответствие с този стандарт, за да се спази МСС 28 Инвестиции в асоциирани образувания и МСС 31 Дялове в съвместни предприятия. |
6. |
За дадено образувание, разгледано в параграф 5, индивидуални финансови отчети са тези, които са изготвени и представени в допълнение към финансовите отчети, упоменати в параграф 5. Индивидуални финансови отчети не трябва да се прилагат към, или да придружават тези отчети. |
7. |
Финансовите отчети на образувание, което няма участие в дъщерно образувание, асоциирано образувание или не съдружник в съвместно контролирано образувание, не са индивидуални финансови отчети. |
8. |
Образувание майка, което е освободено в съответствие с параграф 10 от представянето на консолидирани финансови отчети може да представя индивидуални финансови отчети като негови единствени финансови отчети. |
ПРЕДСТАВЯНЕ НА КОНСОЛИДИРАНИТЕ ФИНАНСОВИ ОТЧЕТИ
9. |
Образувание майка, различно от образуванието майка, разгледано в параграф 10, трябва да представя консолидирани финансови отчети, в които консолидира своите инвестиции в дъщерни образувания в съответствие с този стандарт. |
10. |
Образуванието майка не е необходимо да представя консолидирани финансови отчети, ако и само ако:
|
11. |
Образуванието майка, което избере в съответствие с параграф 10 да не представя консолидирани финансови отчети и представя само индивидуални финансови отчети, спазва параграфи 37—42. |
ОБХВАТ НА КОНСОЛИДИРАНИТЕ ФИНАНСОВИ ОТЧЕТИ
12. |
Консолидираните финансови отчети трябва да обхващат всички дъщерни образувания на образуванието майка, освен тези упоменати в параграф 16. |
13. |
Приема се, че съществува контрол, когато образуванието майка притежава пряко или косвено чрез дъщерни образувания повече от половината от гласовете в едно образувание, освен в изключителни случаи, когато може недвусмислено да се докаже, че подобно притежание не означава наличие на контрол. Приема се също, че контрол съществува и тогава, когато образуванието майка притежава половината или по-малко от половината от правата на глас в образуванието, когато то (1):
|
14. |
Образуванието може да притежава варанти на акции, кол опции по акции, дългови или капиталови инструменти, които са конвертируеми в обикновени акции, или други сходни инструменти, които имат потенциалната възможност, ако бъдат упражнени или конвертирани, да дадат на образуванието правото на глас или да намалят правото на глас на другата страна, върху финансовата политика и политиката по дейността на другото образувание (потенциални права на глас). Наличието и действието на потенциални права на глас, които са текущо упражняеми или конвертируеми, включително потенциални права на глас, държани от друго образувание, се разглеждат, когато се преценява дали дадено образувание има властта да управлява финансовата политика и политиката по отношение на дейността на друго образувание. Потенциалните права на глас не са текущо упражняеми или конвертируеми, когато например те не могат да бъдат упражнени или конвертирани до една бъдеща дата или до настъпването на едно бъдещо събитие. |
15. |
При преценката дали потенциалните права на глас допринасят за контрола, образуванието проучва всички факти и обстоятелства (включително условията за упражняване на потенциалните права на глас и всякакви други договорни споразумения, независимо дали се разглеждат индивидуално или в комбинация), които оказват влияние върху потенциалните права на глас, с изключение на намерението на ръководството и финансовата възможност за упражняване или конвертиране. |
16. |
Дадено дъщерно образувание трябва да бъде изключено от консолидация, когато има доказателство, че а) има намерение контролът да бъде временен, защото дъщерното образувание е придобито и се държи изключително с цел освобождаване от него в рамките на дванадесет месеца от придобиването и б) ръководството активно търси купувач. Инвестициите в такива дъщерни образувания трябва да бъдат класифицирани като държани за търгуване и да се отчитат в съответствие с МСС 39 Финансови инструменти: признаване и оценяване. |
17. |
Когато дадено образувание, което преди това е било изключено от консолидация в съответствие с параграф 16 не е освободено в рамките на дванадесет месеца, то трябва да бъде консолидирано от датата на придобиването (виж МСС 22). Финансовите отчети за периодите от придобиването трябва да бъдат преизчислени. |
18. |
По изключение, образуванието може да е намерило купувач за дъщерно образувание, изключено от консолидация в съответствие с параграф 16, но може да не е приключило продажбата в рамките на дванадесет месеца от придобиването, поради необходимостта от одобрение от страна на регулативните или други органи. Не се изисква образуванието да консолидира такова дъщерно образувание, ако продажбата е в процес на извършване на датата на баланса и няма причина да се счита, че тя няма да бъде приключена в скоро време след датата на баланса. |
19. |
Дадено дъщерно образувание не се изключва от консолидация просто, защото инвеститорът е организация за рисков капитал, инвестиционен фонд, общ инвестиционен тръст фонд или подобно образувание. |
20. |
Дадено образувание не се изключва от консолидация, защото неговите стопански дейности не са сходни с тези на другите образувания в рамките на групата. Подходяща информация се предоставя чрез консолидирането на такива дъщерни образувания и оповестяването на допълнителна информация в консолидираните финансови отчети за различните стопански дейности на дъщерните образувания. Например, оповестяванията изисквани от МСС 14 Отчитане по сектори спомагат за разясняването на значението на различните стопански дейности в рамките на групата. |
21. |
Образуванието майка губи контрол, когато загуби властта си да управлява финансовата политика и политиката по дейността на образувание, в което е инвестирало, за да получава изгоди от своите дейности. Загубата на контрол може да настъпи с или без промяна на абсолютните и относителни нива на собственост. Тя може да настъпи, например, когато дадено дъщерно образувание стане обект на контрол на правителството, съда, администратор или регулативен орган. Това може също да настъпи и в резултат на договорно споразумение. |
КОНСОЛИДАЦИОННИ ПРОЦЕДУРИ
22. |
При изготвянето на консолидираните финансови отчети, финансовите отчети на образуванието майка и тези на дъщерните образувания се обединяват ред по ред, като позициите на активите, пасивите, капитала, дохода и разходите се сумират. За да могат консолидираните финансови отчети да представят финансова информация за групата така, сякаш тя е за една икономическа единица, трябва да се предприеме следното:
|
23. |
Когато са налице потенциални права на глас, пропорциите в печалбата или загубата и измененията в собствения капитал, разпределени между образуванието майка и малцинствените участия се определят на базата на настоящите участия в собствеността и не отразяват евентуалното упражняване или конвертиране на потенциалните права на глас. |
24. |
Вътрешногруповите салда и сделки, приходите и разходите се елиминират изцяло. |
25. |
Вътрешногруповите салда и сделки, включително и приходите, разходите и дивидентите, се елиминират изцяло. Печалбите и загубите, получени в резултат на вътрешногрупови сделки, които се признават в активите, като например материални запаси и дълготрайни активи, се елиминира изцяло. Вътрешногруповите загуби могат да показва обезценка, която изисква признаване в консолидираните финансови отчети. МСС 12 Данъци върху дохода се прилага за временните разлики, които възникват при елиминирането на печалбите и загубите, получени в резултат от вътрешногрупови сделки. |
26. |
Финансовите отчети на образуванието майка и на неговите дъщерни образувания, които се използват при изготвянето на консолидираните финансови отчети, трябва да бъдат съставяни към една и съща отчетна дата. Когато датите на отчетите на образуванието майка и на дъщерното образувание са различни, за целите на консолидирането дъщерното образувание изготвя допълнителни финансови отчети към същата дата както на финансовите отчети на образуванието майка, освен, ако няма възможност това да бъде направено. |
27. |
Когато, в съответствие с параграф 26, финансовите отчети на дъщерното образувание, използвани при изготвянето на консолидирани финансови отчети, се изготвят към отчетна дата, която е различна от тази на образуванието майка, трябва да бъдат направени корекции за последствията на значителни сделки или събития, които се осъществяват между тази дата и датата на финансовите отчети на образуванието майка. Във всеки случай, разликата между датата на отчетите на дъщерното образувание и тази на образуванието майка не трябва да превишава три месеца. Продължителността на отчетните периоди и каквито и да било разлики в отчетните дати трябва да бъдат едни и същи от един отчетен период към друг отчетен период. |
28. |
Консолидираните финансови отчети трябва да се изготвят като се използва една и съща счетоводна политика спрямо сходни сделки и други събития, станали при сходни обстоятелства. |
29. |
Ако член на групата прилага счетоводна политика, различна от прилаганата в консолидираните финансови отчети, спрямо сходни сделки и събития, станали при сходни обстоятелства, при изготвянето на консолидираните финансови отчети се прилагат подходящи преизчисления по отношение на финансовите отчети на този член. |
30. |
Приходите и разходите на дадено дъщерно образувание се включват в консолидираните финансови отчети от датата на придобиването му, както е дефинирано в МСС 22. Приходите и разходите на дъщерно образувание, се включват в консолидираните финансови отчети до датата, на която образуванието майка престава да упражнява контрол върху дъщерното образувание. Разликата между постъпленията в резултат на освобождаването на дъщерното образувание и балансовата му стойност към датата на освобождаването му, включително кумулативната сума от всякакви валутни разлики, които се отнасят до дъщерното образувание, признати в собствения капитал в съответствие с МСС 21 Ефекти от промените във валутните курсове, се признава в консолидирания отчет за приходите и разходите при освобождаването на дъщерното образувание. |
31. |
Инвестиция в образувание, трябва да бъде отчитана в съответствие с МСС 39 Финансови инструменти: признаване и оценяване от датата, на която е престанало да бъде дъщерно образувание, при условие че не станало асоциирано образувание, както е дефинирано в МСС 28 или съвместно контролирано образувание, както е описано в МСС 31. |
32. |
Балансовата стойност на инвестицията към датата, на която образуванието престава да бъде дъщерно образувание, трябва да се разглежда като себестойност при първоначалното оценяване на даден финансов актив в съответствие с МСС 39. |
33. |
Малцинствените участия трябва да бъдат представени в консолидирания баланс в рамките на собствения капитал, отделно от акционерния капитал на образуванието майка. Малцинствените участия в печалбите и загубите на групата също така се оповестят отделно. |
34. |
Печалбата или загубите се приписват на акционерите на образуванието майка и на малцинствените участия. Тъй като и двете са собствен капитал, сумата, приписана на малцинствените участия не е приход или разход. |
35. |
Загубите, приложими за малцинството в едно консолидирано дъщерно образувание могат да превишават малцинствените участия в собствения капитал на дъщерното образувание. Превишението и всякакви по-нататъшни загуби, приложими за малцинството, се разпределят по малцинствените участия, освен доколкото малцинството има обвързващо задължение и може да направи допълнителна инвестиция, за да покрие загубите. Ако впоследствие дъщерното образувание отчете печалби, тези печалби се разпределят по малцинственото участие докато малцинственият дял от разпределените преди това загуби в мнозинството, бъде възстановен. |
36. |
Ако дадено дъщерно образувание има в привилегировани акции с кумулативни неизплатени дивиденти, които се държат от малцинствени участия и са класифицирани като собствен капитал, образуванието майка изчислява своя дял от печалбите или загубите, след като бъдат извършени преизчисления по отношение на дивидентите от такива акции, независимо от това дали дивиденти са били обявявани или не. |
СЧЕТОВОДНО ОТЧИТАНЕ НА ИНВЕСТИЦИИ В ДЪЩЕРНИ ОБРАЗУВАНИЯ, СЪВМЕСТНО КОНТРОЛИРАНИ ОБРАЗУВАНИЯ И АСОЦИИРАНИ ОБРАЗУВАНИЯ В ИНДИВИДУАЛНИ ФИНАНСОВИ ОТЧЕТИ
37. |
Когато се изготвят индивидуални финансови отчети, инвестициите в дъщерни образувания, съвместно контролирани образувания и асоциирани образувания трябва да бъдат осчетоводявани или:
|
38. |
Настоящият стандарт не разпорежда кои образувания да изготвят индивидуални финансови отчети, предоставяни за публично ползване. Параграфи 37 и 39—42 се прилагат, когато дадено образувание изготвя индивидуални финансови отчети, които отговарят на Международните стандарти за финансови отчети. Образуванието изготвя също и консолидирани финансови отчети, предоставяни за публично ползване както се изисква от параграф 9, освен ако не е приложимо освобождаването, предвидено в параграф 10. |
39. |
Инвестициите в съвместно контролирани образувания и асоциирани образувания, които се отчитат в съответствие с МСС 39 в консолидирани финансови отчети, трябва да се отчитат по същия начин в индивидуалните финансови отчети на инвеститорите. |
ОПОВЕСТЯВАНЕ
40. |
В консолидираните финансови отчети трябва да се правят следните оповестявания :
|
41. |
Когато се изготвят индивидуални финансови отчети за образувание майка, което, в съответствие с параграф 10 избере да не изготвя консолидирани финансови отчети, тези индивидуални финансови отчети трябва да оповестяват:
|
42. |
Когато дадено образувание майка (различно от образувание майка, разгледано в параграф 41), съдружник с участие в съвместно контролирано образувание или инвеститор в асоциирано образувание изготви индивидуални финансови отчети, тези индивидуални финансови отчети трябва да оповестяват:
|
ДАТА НА ВЛИЗАНЕ В СИЛА
43. |
Всяко образувание трябва да прилага този стандарт за годишните периоди, започващи на или след 1 януари 2005 г. Насърчава се по-ранното прилагане. Ако дадено образувание прилага този стандарт за отчетен период, започващ преди 1 януари 2005 г., то трябва да оповести този факт. |
ОТМЯНА НА ДРУГИ ДОКУМЕНТИ
44. |
Настоящият стандарт заменя МСС 27 Консолидирани счетоводни отчети и отчитане на инвестициите в дъщерни образувания (преработен през 2000 г.). |
45. |
Настоящият стандарт заменя ПКР-33 Консолидация и метод на собствения капитал — потенциални права на глас и разпределение на дяловете на собствениците. |
(1) Виж също ПКР-12 Консолидация — образувания със специална цел.
МСС 28
МЕЖДУНАРОДЕН СЧЕТОВОДЕН СТАНДАРТ 28
Инвестиции в асоциирани образувания
РЕЗЮМЕ
Обхват
Определения
Значително влияние
Метод на собствения капитал
Прилагане на метода на собствения капитал
Загуби от обезценка
Индивидуални финансови отчети
Оповестяване
Дата на влизане в сила
Отмяна на други документи
Този преработен стандарт заменя МСС 28 (преработен 2000 г.) Отчитане на инвестициите в асоциирани образувания и трябва да се прилага за годишните периоди, започващи на и след 1 януари 2005 г. Насърчава се по-ранното прилагане.
ОБХВАТ
1. |
Този стандарт трябва да бъде прилаган при отчитането на инвестициите в асоциирани образувания. Обаче той не се прилага по отношение на асоциирани образувания, държани от:
|
ОПРЕДЕЛЕНИЯ
2. |
В този стандарт се използват следните термини с посочените значения: Асоциирано образувание е образувание, включително некорпорирано образувание, например сдружение, върху което инвеститорът има значително влияние и което не е нито дъщерно образувание, нито участие в съвместно предприятие. Консолидирани финансови отчети са финансовите отчети на дадена група, представена като тези на един икономически субект. Контролът е правото да се управлява финансовата и оперативна политика на образуванието, така че да се получат изгоди от неговите дейности. Метод на собствения капитал е такъв метод на отчитане, според който инвестицията първоначално се признава по своята себестойност, а впоследствие се преизчислява за промяната след придобиването на дела на инвеститора в нетните активи на образуванието, в което е инвестирано. Печалбата или загубата на инвеститора включва дела на инвеститора в печалбата или загубата на образуванието, в което се инвестира. Съвместен контрол е съгласуваното с договор споделяне на контрола върху дадена икономическа дейност. Индивидуални финансови отчети са тези, които се представят от образувание майка, инвеститор в асоциирано образувание или съдружник в съвместно контролирано образувание, в което инвестициите се отчитат по-скоро на базата на пряко участие в капитала, отколкото на базата на отчетените резултати и нетните активи на образуванията, в които се инвестира. Значително влияние е правото на участие при вземането на решения, свързани с финансовата и оперативната политика на образуванието, в което е инвестирано, но не и контрол или съвместен контрол върху тази политика. Дъщерно образувание е образувание, включително некорпорирано образувание, например съдружие, което е контролирано от друго образувание (известно като образувание майка). |
3. |
Финансовите отчети, при които се прилага метода на собствения капитал не са индивидуални финансови отчети, нито са финансови отчети на дадено образувание, което няма дъщерно образувание, асоциирано образувание или участие на съдружник в съвместно предприятие. |
4. |
Индивидуални финансови отчети са тези, което се представят в допълнение към консолидираните финансови отчети, финансови отчети, при които инвестициите се отчитат като се използва метода на собствения капитал и финансови отчети, при които участията на съдружниците в съвместни предприятия са пропорционално консолидирани. Индивидуалните финансови отчети могат да бъдат или могат да не бъдат приложени към или да придружават тези финансови отчети. |
5. |
Образувания, които са освободени от консолидация в съответствие с параграф 10 на МСС 27 Консолидирани и индивидуални финансови отчети, параграф 2 на МСС 31 Дялове в съвместни предприятия от прилагането на пропорционалната консолидация или параграф 13 точка в) на настоящия стандарт, от прилагане на метода на собствения капитал, могат да представят индивидуални финансови отчети като техни единствени финансови отчети. |
Значително влияние
6. |
Ако даден инвеститор притежава пряко или косвено (например, чрез дъщерни образувания) 20 процента или повече от 20 процента от гласовете в образуванието, в което е инвестирано, се приема, че този инвеститор има значително влияние, освен когато съществуват недвусмислени доказателства за противното. Противоположно на горното, в случай че инвеститорът притежава пряко или косвено (например чрез дъщерни образувания) по-малко от 20 процента от гласовете в образуванието, в което е инвестирано, се приема, че този инвеститор не притежава значително влияние, освен когато това влияние може да бъде ясно доказано. Притежаването на значителен брой или на мнозинството от гласовете от друг инвеститор не означава задължително, че даденият инвеститор няма значително влияние. |
7. |
Наличието на значително влияние от страна на даден инвеститор обикновено се доказва чрез съществуването на едно или повече от следните условия:
|
8. |
Образуванието може да притежава варанти на акции, кол опции на акции, дългови или капиталови инструменти, които са конвертируеми в обикновени акции, или други сходни инструменти, които имат потенциалната възможност, ако бъдат упражнени или конвертирани, да дадат правото на глас или да намалят правото на глас на другата страна, върху финансовата политика и политиката по дейността на другото образувание (потенциални права на глас). Наличието и действието на потенциалните права на глас, които са текущо упражняеми или конвертируеми, включително потенциални права на глас, държани от други образувания, се разглеждат, когато се преценява дали дадено образувание има значително влияние. Потенциалните права на глас не са текущо упражняеми или конвертируеми, когато, например те не могат да бъдат упражнени или конвертирани до една бъдеща дата или до настъпването на едно бъдещо събитие. |
9. |
При преценката дали потенциалните права на глас допринасят за значителното влияние, образуванието проучва всички факти и обстоятелства (включително условията за упражняване на потенциалните права на глас и всякакви други договорни споразумения, независимо дали се разглеждат индивидуално или в комбинация), които оказват влияние върху потенциалните права на глас, с изключение на намерението на ръководството и финансовата възможност за упражняване или конвертиране. |
10. |
Образуванието губи значителното влияние върху образуванието, в което е инвестирало, когато загуби правото си да участва в решенията за определянето на финансовата и оперативната политика на образуванието, в което е инвестирало. Загубата на значително влияние може да настъпи с или без промяна в абсолютните или относителни нива на собственост. Тя може да настъпи, например, когато дадено асоциирано образувание стане обект на контрола на държавата, съда, администратор или регулативен орган. Може също да настъпи в резултат на договорно споразумение. |
Метод на собствения капитал
11. |
По метода на собствения капитал, инвестицията в асоциирано образувание първоначално се признава по себестойност и балансовата стойност се увеличава или намалява, за да се признае делът на инвеститора от печалбата или загубата на образуванието, в което е инвестирал след датата на придобиването. Делът на инвеститора от печалбата или загубата на образуванието, в което е инвестирал се признава в печалбата или загубата на инвеститора. Разпределенията, получени от дадено образувание, в което е инвестирано намаляват балансовата стойност на инвестицията. Може също да са необходими преизчисления на балансовата стойност за промените в пропорционалното участие на инвеститора в образуванието, в което е инвестирано, произтичащи от промените в собствения капитал на образуванието, в което е инвестирано, които не са били признати в печалбата и загубата на образуванието, в което е инвестирано. Такива промени обхващат тези промени, възникнали от преоценяване на имоти, машини, съоръжения и оборудване и от преизчисления на курсови разлики. Делът на инвеститора от тези промени се признава директно в собствения капитал на инвеститора. |
12. |
Когато са налице потенциални права на глас, делът на инвеститора от печалбата или загубата на образуванието, в което е инвестирано и измененията в собствения капитал на образуванието, в което е инвестирано, се определят на базата на настоящите участия в собствеността и не отразяват евентуалното упражняване или конвертиране на потенциалните права на глас. |
ПРИЛАГАНЕ НА МЕТОДА НА СОБСТВЕНИЯ КАПИТАЛ
13. |
Инвестиция в асоциирано образувание трябва да се отчита чрез използването на метода на собствения капитал, освен когато:
|
14. |
Инвестициите, разгледани в параграф 13, точка а) трябва да бъдат класифицирани като държани за търгуване и отчитани в съответствие с МСС 39. |
15. |
Когато дадена инвестиция в асоциирано образувание, отчетена преди това в съответствие с МСС 39 не бъде освободена в рамките на дванадесет месеца, тя трябва да бъде отчитана чрез използването на метода на собствения капитал от датата на придобиването (виж МСС 22 Бизнескомбинации). Финансовите отчети за периодите от придобиването трябва да бъдат преизчислени. |
16. |
По изключение, дадено образувание може да е намерило купувач за асоциирано образувание, разгледано в параграф 13, точка а), но може да не е приключило продажбата в рамките на дванадесет месеца, поради необходимостта от одобряване от регулативни или други органи. От образуванието не се изисква да прилага метода на собствения капитал за инвестиция в такова асоциирано образувание, ако продажбата не е приключила на датата на баланса и няма основание да се счита, че тя няма да бъде приключена в кратко време след датата на баланса. |
17. |
Признаването на приходите на базата на получените разпределени суми може да не е подходяща оценка за приходите, спечелени от даден инвеститор от инвестицията в асоциирано образувание, тъй като получените разпределени суми могат да имат малка връзка с резултатите на асоциираното образувание. Тъй като инвеститорът има значително влияние върху асоциираното образувание, инвеститорът има участие в резултата на асоциираното образувание, и в крайна сметка във възвращаемостта на своята инвестиция. Инвеститорът отчита това участие чрез разширяването на обхвата на финансовите си отчети, така че да включат неговия дял от печалбите или загубите на такова асоциирано образувание. В резултат, прилагането на метода на собствения капитал осигурява по-пълно отчитане на нетните активи и печалбата или загубата на инвеститора. |
18. |
Инвеститорът трябва да преустанови използването на метода на собствения капитал от датата, на която престане да има значително влияние върху асоциираното образувание и трябва да отчита инвестицията в съответствие с МСС 39 от тази дата, при условие че асоциираното образувание не е станало дъщерно образувание или съвместно предприятие, както е определено в МСС 31. |
19. |
Балансовата стойност на инвестицията на датата, на която тя престане бъде асоциирано образувание, трябва да се разглежда като негова себестойност при първоначалното оценяване като финансов актив в съответствие с МСС 39. |
20. |
Много от процедурите, подходящи за прилагането на метода на собствения капитал са сходни с консолидационните процедури, разгледани в МСС 27. Освен това концепциите, които се намират в основата на процедурите, използвани при отчитането на придобиването на дъщерно образувание също са възприети при отчитането на придобиването на инвестиция в асоциирано образувание. |
21. |
Дял на дадена група в асоциирано образувание представлява съвкупността от участията в това асоциирано образувание на образуванието майка и неговите дъщерни образувания. Участията на другите асоциирани образувания или съвместни предприятия на групата се игнорират за тази цел. Когато дадено асоциирано образувание има дъщерни образувания, асоциирани образувания или съвместни предприятия, печалбите или загубите и нетните активи, взети пред вид при прилагането на метода на собствения капитал са онези, които се признават във финансовите отчети на асоциираното образувание (включително делът на асоциираното образувание в печалбите или загубите и нетните активи на неговите асоциирани образувания и съвместни предприятия) след всякакви корекции, необходими за влизането в сила на унифицирани счетоводни политики (виж параграфи 26 и 27). |
22. |
Печалбите и загубите, получени в резултат на възходящи сделки (от дъщерното образувание към образуванието майка) и низходящи сделки (от образувание майка към дъщерното образувание) между даден инвеститор (включително неговите консолидирани дъщерни образувания) и дадено асоциирано образувание, се признават във финансовите отчети на инвеститора само в степента на несвързаните участия на инвеститорите в асоциираното образувание. „Възходящи сделки“ например са продажби на активи от дадено асоциирано образувание на инвеститора. „Низходящи сделки“ например са продажби на активи от инвеститора на дадено асоциирано образувание. Делът на инвеститора в печалбите и загубите на асоциираното образувание, получени в резултат на тези сделки се елиминира. |
23. |
Инвестицията в асоциирано образувание се отчита като се прилага метода на собствения капитал от датата, на която то става асоциирано образувание. При придобиването на инвестицията, всяка разлика (независимо дали положителна или отрицателна) между себестойността на инвестицията и делът на инвеститора от справедливите стойности на нетните разграничими активи на асоциираното образувание се третира като положителна репутация (виж МСС 22). Положителната репутация, свързана с дадено асоциирано образувание се включва в балансовата стойност на инвестицията. Правят се подходящи преизчисления на делът на инвеститора в печалбите и загубите след придобиването, за да се отчете, например амортизацията на амортизируемите активи на базата на техните справедливи стойности към датата на придобиването. |
24. |
При прилагането на метода на собствения капитал инвеститорът трябва да използва най-последните налични финансови отчети на асоциираното образувание. Когато отчетните дати на инвеститора и на асоциираното образувание са различни, асоциираното образувание изготвя за нуждите на инвеститора финансови отчети към същата дата като на финансовите отчети на инвеститора, освен, ако това е невъзможно да бъде направено. |
25. |
Когато в съответствие с параграф 24 финансовите отчети на асоциираното образувание, използвани при прилагането на метода на собствения капитал, се изготвят към различна отчетна дата от тази на инвеститора, трябва да се направят преизчисления, които да отразяват въздействията на значителни сделки или събития, които се осъществяват между тази дата и датата на финансовите отчети на инвеститора. Във всеки случай, разликата между отчетната дата на асоциираното образувание и тази на инвеститора не трябва да бъде повече от три месеца. Продължителността на отчетните периоди и всякаква разлика в отчетните дати трябва да бъде една и съща за различните периоди. |
26. |
Финансовите отчети на инвеститора трябва да бъдат изготвени, като се прилага една и съща счетоводна политика спрямо сходни сделки и събития, станали при сходни обстоятелства. |
27. |
Ако дадено асоциирано образувание прилага счетоводни политики, различни от тези на инвеститора за сходни сделки и събития при сходни обстоятелства, трябва да бъдат направени преизчисления, за да се осигури съответствие на счетоводните политики на асоциираното образувание с тези на инвеститора, когато финансовите отчети на асоциираното образувание се използват от инвеститора при прилагането на метода на собствения капитал. |
28. |
Ако дадено асоциирано образувание има кумулативни привилегировани акции в обръщение, които се държат от лица, различни от инвеститора и класифицирани като собствен капитал, инвеститорът изчислява своя дал от печалбите или загубите след извършване на преизчисленията по отношение на дивидентите от такива акции, независимо дали дивидентите са били обявени или не. |
29. |
Ако делът на инвеститора в загубите на асоциираното образувание възлиза на или превишава неговото участие в асоциираното образувание, инвеститорът прекратява признаването на своя дял в по-нататъшните загуби. Делът в асоциираното образувание представлява балансовата стойност на инвестицията в асоциираното образувание по метода на собствения капитал, заедно с всякакви дългосрочни участия, които, по същество съставляват част от нетната инвестиция на инвеститора в асоциираното образувание. Например, дадена позиция, за която уреждането нито се планира, нито е вероятно да има такова в обозримо бъдеще, по същество, представлява разширение на инвестицията на образуванието в това асоциирано образувание. Такива позиции могат да обхващат привилегировани акции и дългосрочни вземания или заеми, но не обхващат търговски вземания, търговски задължения или някакви дългосрочни вземания, за които са налице подходящи обезпечения, като например обезпечени заеми. Загубите, признати по метода на собствения капитал, които превишават инвестицията на инвеститора в обикновени акции се прилагат за другите компоненти на участието на инвеститора в асоциираното образувание, в обратен ред на тяхната първостепенност (т.е. приоритет при ликвидация). |
30. |
След като участието на инвеститора бъде сведено до нула, предвиждат се допълнителни загуби и се признават задължения само дотолкова, доколкото инвеститорът има поети някакви правни или конструктивни задължения или е извършил плащания от името на асоциираното образувание. Ако асоциираното образувание впоследствие отчете печалби, инвеститорът възобновява признаването на своя дял от тази печалба едва след като делът му от печалбите се изравни с този от непризнатите нетни загуби. |
Загуби от обезценка
31. |
След прилагането на метода на собствения капитал включително признаването на загубите на асоциираното образувание в съответствие с параграф 29, инвеститорът прилага изискванията на МСС 39, за да определи дали е необходимо да признае някаква допълнителна загуба от обезценка по отношение на нетната инвестиция в асоциираното образувание. |
32. |
Инвеститорът прилага също така и изискванията на МСС 39, за да определи дали се признава някаква допълнителна загуба от обезценка по отношение на участието на инвеститора в асоциираното образувание, което не представлява част от нетната инвестиция и сумата на загубата от обезценка. |
33. |
Ако при прилагането на изискванията в МСС 39 са налице признаци, че инвестицията в асоциирано образувание може да се е обезценила, образуванието прилага МСС 36 Обезценка на активи. При определянето на стойността в употреба на инвестицията, образуванието оценява:
При верни предположения и двата метода дават един и същ резултат. Всяка получена в резултат загуба от обезценката на инвестицията се разпределя в съответствие с МСС 36. Следователно тя първо се разпределя по всяка остатъчна положителна репутация (виж параграф 23). |
34. |
Възстановимата стойност на инвестиция в асоциирано образувание се преценява поотделно за всяко едно асоциирано образувание, освен в случаите когато асоциираното образувание не генерира входящи парични потоци от продължаващо използване, които в голяма степен са независими от постъпленията от други активи на образуванието. |
Индивидуални финансови отчети
35. |
Инвестицията в асоциирано образувание трябва да се отчита в индивидуалните финансови отчети на инвеститора в съответствие с параграфи 37—42 от МСС 27. |
36. |
Този стандарт не предвижда кои образувания изготвят индивидуални финансови отчети на разположение за публично използване. |
ОПОВЕСТЯВАНЕ
37. |
Трябва да бъде оповестено следното:
|
38. |
Инвестициите в асоциирани образувания, отчитани чрез използването на метода на собствения капитал, трябва да се класифицират като нетекущи активи. Делът на инвеститора в печалбата или загубата на такива асоциирани образувания и балансовата стойност на тези инвестиции, трябва да бъдат оповестявани отделно. Делът на инвеститора във всякакви преустановявани дейности на такива асоциирани образувания трябва също да бъде оповестяван отделно. |
39. |
Делът на инвеститора в промените, признат директно в собствения капитал на асоциираното образувание, трябва да бъде признат директно в собствения капитал от инвеститора и трябва да бъде оповестен в отчета за промените в собствения капитал, както се изисква от МСС 1 Представяне на финансовите отчети. |
40. |
В съответствие с МСС 37 Провизии, условни задължения и условни активи инвеститорът трябва да оповести:
|
ДАТА НА ВЛИЗАНЕ В СИЛА
41. |
Всяко образувание трябва да прилага този стандарт за годишните периоди, започващи на или след 1 януари 2005 г. Насърчава се по-ранното прилагане. Ако дадено образувание прилага този стандарт за отчетен период, започващ преди 1 януари 2005 г., то трябва да оповести този факт. |
ОТМЯНА НА ДРУГИ ДОКУМЕНТИ
42. |
Настоящият стандарт заменя МСС 28 Отчитане на инвестициите в асоциирани образувания (преработен през 2000 г.). |
43. |
Настоящият стандарт заменя следните разяснения:
|
МСС 31
МЕЖДУНАРОДЕН СЧЕТОВОДЕН СТАНДАРТ 31
Дялове в съвместни предприятия
РЕЗЮМЕ
Обхват
Определения
Форми на съвместни предприятия
Съвместен контрол
Договорно споразумение
Съвместно контролирани дейности
Съвместно контролирани активи
Съвместно контролирани образувания
Финансови отчети на съдружник
Пропорционална консолидация
Метод на собствения капитал
Изключения от пропорционалната консолидация и метода на собствения капитал
Индивидуални финансови отчети на съдружника
Сделки между съдружник и съвместно предприятие
Отчитане на участията в съвместни предприятия във финансовите отчети на инвеститор
Оператори на съвместни предприятия
Оповестяване
Дата на влизане в сила
Отмяна на други документи МСС 31 (преработен 2000 г.)
Този преработен стандарт заменя МСС 31 (преработен 2000 г.) Счетоводно отчитане на дялове в съвместни предприятия и трябва да се прилага за годишните периоди, започващи на и след 1 януари 2005 г. Насърчава се по-ранното прилагане.
ОБХВАТ
1. |
Този стандарт трябва да се прилага при отчитането на участията в съвместни предприятия и при отчитането на активите, пасивите, доходите и разходите на съвместното предприятие във финансовите отчети на съдружниците в съвместното предприятие и на инвеститорите независимо от структурите или формите, в които се извършват дейностите на съвместното предприятие. Обаче, това не се отнася до участията на съдружници в съвместни предприятия, в съвместно контролираните образувания, държани от:
|
2. |
Съдружник с участие в съвместно контролирано образувание се освобождава от параграфи 30 (пропорционална консолидация) и 38 (метод на собствения капитал), когато отговаря на следните условия:
|
ОПРЕДЕЛЕНИЯ
3. |
В този стандарт се използват следните термини с посочените значения: Контролът е правото да се управлява финансовата и оперативна политика на образуванието, така че да се получат изгоди от неговите дейности. Метод на собствения капитал е такъв метод на отчитане, според който участието в съвместно контролирано образувание първоначално се отчита по своята себестойност, а впоследствие се преизчислява за промяната след придобиването на дела на съдружника в нетните активи на съвместно контролираното образувание. Печалбата или загубата на съдружника в съвместно контролирано образувание, включва дела на съдружника в печалбата или загубата на съвместно контролираното образувание. Инвеститор в съвместно предприятие е страна в съвместно предприятие и която няма съвместен контрол върху това образувание. Съвместен контрол е договорно съгласуваното споделяне на контрола върху дадена икономическа дейност. Съвместното предприятие представлява договорно споразумение, с което две или повече лица предприемат икономическа дейност, която е предмет на съвместен контрол. Пропорционалната консолидация е методът на счетоводно отчитане, при който делът на съдружника във всеки от активите, пасивите, приходите и разходите на съвместно контролираното образувание се комбинира ред за ред със сходните позиции или пък се отчитат като позиции на отделни редове във финансовите отчети на съдружника. Индивидуални финансови отчети са тези, които се представят от образувание майка, инвеститор в асоциирано образувание или съдружник в съвместно контролирано образувание, в което инвестициите се отчитат по-скоро на базата на пряко участие в капитала, отколкото на базата на отчетените резултати и нетните активи на образуванията, в които е инвестирано. Значително влияние е правото на участие при вземането на решения, свързани с финансовата и оперативната политика на образуванието, в което е инвестирано, но не и контрол или съвместен контрол върху тази политика. Съдружник е страна в съвместно предприятие и което има съвместен контрол върху това съвместно предприятие. |
4. |
Финансовите отчети, при които се прилага метода на пропорционалната консолидация или метода на собствения капитал не са индивидуални финансови отчети, нито са финансови отчети на дадено образувание, което няма дъщерно образувание, асоциирано образувание или участие на съдружник в съвместно контролирано образувание. |
5. |
Индивидуални финансови отчети са тези, които се представят в допълнение към консолидираните финансови отчети, финансови отчети, при които инвестициите се отчитат като се използва метода на собствения капитал и финансови отчети, при които участията на съдружниците в съвместни предприятия са пропорционално консолидирани. Индивидуалните финансови отчети не е необходимо да се прилагат към или да придружават тези финансови отчети. |
6. |
Образувания, които са освободени от консолидация в съответствие с параграф 10 на МСС 27 или параграф 13 точка в) на МСС 28 Инвестиции в асоциирани образувания от прилагане на метода на собствения капитал или параграф 2 на настоящия стандарт от прилагането на пропорционалната консолидация или метода на собствения капитал, могат да представят индивидуални финансови отчети като техни единствени финансови отчети. |
Форми на съвместни предприятия
7. |
Съвместните образувания могат да приемат най-различни форми и структури. Настоящият стандарт разглежда три основни вида — съвместно контролирани дейности, съвместно контролирани активи и съвместно контролирани образувания, които обикновено се описват чрез и отговарят на определението за „съвместно предприятие“. Следните характеристики са общи за всички съвместни предприятия:
|
Съвместен контрол
8. |
Съвместният контрол може да бъде изключен, когато образуванието, в което е инвестирано се намира в правна реорганизация или фалит, или провежда дейността си при тежки дългосрочни ограничения на възможността му да прехвърля средства на съдружника в съвместното предприятие. Ако съвместният контрол продължава, тези събития, сами по себе си, не са достатъчни да оправдаят неотчитането на съвместните образувания в съответствие с този стандарт. |
Договорно споразумение
9. |
Наличието на договорно споразумение прави разграничение между участия, които включват съвместен контрол и инвестиции в асоциирани образувания, в които инвеститорът има значително влияние (виж МСС 28). Дейности, при които няма договорно споразумение за установяване на съвместен контрол, не се смятат за съвместно предприятие за целите на този стандарт. |
10. |
Договорното споразумение може да се оформи по няколко начина, например като договор между съдружниците или протоколи от преговорите между тях. В някои случаи договорното споразумение се залага в устава или в правилника на съвместното предприятие. Независимо от формата, договорното споразумение обикновено е в писмен вид и третира въпроси като:
|
11. |
Договорното споразумение установява съвместен контрол върху съвместното предприятие. Подобно изискване гарантира, че нито един от съдружниците не може да бъде в състояние да контролира дейността му едностранно. Договорното споразумение определя кои от решенията от ключово значение за постигането на целите на съвместното предприятие трябва да се вземат със съгласието на всички съдружници и кои решения може да изискват приемане с квалифицирано мнозинство от съдружниците. |
12. |
Договорното споразумение може да посочи единия от съдружниците като оператор или управител на съвместното предприятие. Операторът обаче не контролира съвместното предприятие, а действа в рамките на финансовата и оперативната политика, договорена между съдружниците в съответствие с договорното споразумение и делегирана за изпълнение от оператора. Когато операторът е овластен да ръководи финансовата и оперативната политика на стопанската дейност, той по същество контролира самото образувание и по този начин то се явява дъщерно на оператора, а не съвместно предприятие. |
СЪВМЕСТНО КОНТРОЛИРАНИ ДЕЙНОСТИ
13. |
Дейността на някои съвместни предприятия обхваща по-скоро експлоатацията на активи и други ресурси на съдружниците, отколкото установяването на корпорация, съдружие или друга форма на образувание, нито пък на финансова структура, която да е отделна от самите съдружници. Всеки съдружник използва собствени имоти, машини, съоръжения и оборудване и отчита свои собствени материални запаси. Той поема също собствени разходи и пасиви и се осигурява сам финансирането си, което представлява задълженията му. Дейността на съвместното предприятие може да се извършва и от наетите лица на съдружника успоредно със сходна дейност, извършвана от него. Договорното споразумение за съвместно предприятие обикновено предвижда начина, по който приходите от реализацията на съвместния продукт и съвместно направените разходи ще се разпределят между съдружниците. |
14. |
Като пример за съвместно контролирана дейност може да се посочат такива съвместни предприятия, в които двама или повече съдружници комбинират своите дейности, ресурси и опит за съвместното производство, продажба и дистрибуция на определен продукт — например, самолети. Всеки от съдружниците изпълнява различни части от производствения процес. Всеки съдружник понася собствените си разходи и получава дял от приходите от продажбата на самолетите, като този дял е определен в съответствие с договорното споразумение. |
15. |
По отношение на участията си в съвместно контролираните дейности всеки съдружник трябва да признава в самостоятелните си финансови отчети :
|
16. |
Тъй като активите, пасивите, приходите и разходите са признати във финансови отчетите на съдружника, не се изисква съдружникът да прави каквито и да са преизчисления или да предприема други консолидационни процедури по отношение на същите тези позиции при представянето на консолидирани финансови отчети. |
17. |
Може да не се изисква воденето на отделни счетоводни записи за самото съвместно предприятие и може да не се изготвят финансови отчети за него. Обаче, съдружниците могат да изготвят управленски отчети, с помощта на които може да се оценява резултатът от дейността на съвместното предприятие. |
СЪВМЕСТНО КОНТРОЛИРАНИ АКТИВИ
18. |
Някои съвместни предприятия обхващат съвместен контрол, а често и съвместна собственост върху един или повече от активите, внесени в или придобити от съдружниците и предназначени специално за целите на съвместното предприятие. Активите се използват за извличане на изгоди за съдружниците. Всеки съдружник може да получи дял от произведеното с активите и трябва да понесе предварително договорен дял от направените разходи. |
19. |
Тези съвместни предприятия не обхващат създаването на корпорация, съдружие или друга форма на образувание, нито пък на финансова структура, която да е отделна от тези на самите съдружници. Всеки съдружник притежава контрол върху своя дял от бъдещата икономическа изгода чрез дела си в съвместно контролирания актив. |
20. |
Много дейности като добива на нефт, газ и полезни изкопаеми обхващат съвместно контролирани активи. Например група нефтени компании могат да притежават и експлоатират съвместно един нефтопровод. Всеки съдружник използва нефтопровода за пренасяне на собствения си продукт, срещу което понася договорен процент от експлоатационните разходи на нефтопровода. Друг типичен пример за съвместно контролирани активи е случаят, когато две образувания контролират съвместно даден имот, като всяко от тях получава своя дял от получените наеми и понася своя дял от разходите. |
21. |
По отношение на своето участие в съвместно контролираните активи всеки съдружник трябва да признава в своите финансови отчети:
|
22. |
По отношение на своето участие в съвместно контролираните активи всеки от съдружниците трябва да включва в своите счетоводни записи и да признава в своите финансови отчети:
Тъй като активите, пасивите, приходите и разходите са признати във финансовите отчети на съдружника, не се изискват преизчисления или други консолидационни процедури по отношение на същите тези позиции, когато съдружникът представя консолидирани финансови отчети. |
23. |
Третирането на съвместно контролираните активи отразява същността и икономическата реалност, а обикновено и правната форма на съвместното предприятие. Отделното счетоводство на самото съвместно предприятие може да се ограничи до тези разходи, които са понесени съвместно от съдружниците и в крайна сметка се понасят от тях в съответствие с договорните им дялове. За съвместното предприятие могат и да не се изготвят финансови отчети, въпреки че съдружниците могат да изготвят управленски отчети, които да дават възможност за преценяване на резултата от дейността на съвместното предприятие. |
СЪВМЕСТНО КОНТРОЛИРАНИ ОБРАЗУВАНИЯ
24. |
Съвместно контролирано образувание представлява съвместно предприятие, което е свързано със създаването на корпорация, съдружие или друго образувание, в което всеки от съдружниците има участие. Такова образувание действа по същия начин като всички останали образувания, но с тази разлика, че договорно споразумение между съдружниците установява съвместен контрол върху дейността на образуванието. |
25. |
Едно съвместно контролирано образувание контролира активите на съвместното предприятие, понася пасиви и разходи и получава приходи. То може да сключва договори от свое име и да набира финансови средства във връзка с дейността на съвместното предприятие. Всеки съдружник има право на дял от печалбите на съвместно контролираното образувание, въпреки че някои съвместно контролирани образувания освен това могат да предвиждат и разпределение на продукцията на съвместното предприятие. |
26. |
Типичен пример за съвместно контролирано образувание е случаят, когато две образувания комбинират дейността си в дадена стопанска сфера чрез прехвърлянето на съответните активи и пасиви в съвместно контролирано образувание. Друг пример е случаят, когато дадено образувание започва дейност в чужда страна съвместно с правителството или друга агенция на тази страна, като създава отделно образувание, контролирано съвместно от образуванието и съответното правителство или агенция. |
27. |
Много съвместно контролирани образувания по същество са сходни със съвместните образувания, описани по-горе като съвместно контролирани дейности или съвместно контролирани активи. Например, съдружниците могат да преобразуват даден съвместно контролиран актив, като например нефтопровод в съвместно контролирано образувание във връзка с облагането с данъци или по някакви други причини. По подобен начин съдружниците могат да внесат в едно съвместно контролирано образувание активи, които ще бъдат експлоатирани съвместно. Някои съвместно контролирани дейности обхващат също и създаване на съвместно контролирано образувание, което да се занимава с конкретни аспекти на дейността, например дизайн, маркетинг, дистрибуция или гаранционното и извънгаранционното обслужване на продукта. |
28. |
Съвместно контролираното образувание води собствено счетоводство и изготвя и представя финансови отчети като всички останали образувания в съответствие с Международните стандарти за финансови отчети. |
29. |
Всеки съдружник обикновено участва с пари или с някакви други ресурси в съвместно контролираното образувание. Тези участия се включват в счетоводните записи на съдружника в съвместно предприятие и се признават в неговите финансови отчети като инвестиция в съвместно контролирано образувание. |
Финансови отчети на съдружник
Пропорционална консолидация
30. |
Съдружникът трябва да признае своето участие в съвместно контролирано образувание чрез използването на пропорционална консолидация или алтернативния метод, разгледан в параграф 38. Когато е използвана пропорционална консолидация, трябва да се използва единия от двата формата за отчитане, определени по-долу. |
31. |
Даден съдружник инвеститор, признава своето участие в съвместно контролирано образувание, като използва единия от двата формата за отчитане за пропорционална консолидация, независимо дали той има също инвестиции в дъщерни образувания или разглежда своите финансови отчети като консолидирани финансови отчети. |
32. |
При признаване на дял в съвместно контролирано образувание особено важно е съдружникът да отрази по-скоро същността и икономическата реалност на споразумението, отколкото конкретната структура или форма на съвместното предприятие. В едно съвместно контролирано образувание съдружникът има контрол върху собствения си дял от бъдещите икономически изгоди чрез дела си в активите и пасивите на съвместното предприятие. Тази същност и икономическа реалност се отразяват в консолидираните финансови отчети на съдружника, когато той признава своето участие в активите, пасивите, приходите и разходите на съвместно контролираното образувание чрез прилагане на единия от двата отчетни формата за пропорционално консолидиране, разгледани в параграф 34. |
33. |
Прилагането на пропорционалната консолидация означава, че балансът на съдружника включва неговия дял в активите, които той контролира съвместно, а също така и неговия дял в пасивите, за които носи съвместна отговорност. Отчетът за приходите и разходите на съдружника включва неговия дял в приходите и разходите на съвместно контролираното образувание. Много от процедурите, подходящи за прилагане на пропорционална консолидация, са сходни с процедурите за консолидация на инвестиции в дъщерни образувания, които са изложени в МСС 27. |
34. |
При прилагането на пропорционалната консолидация могат да бъдат използвани различни формати на отчети. Съдружникът може да обединява ред по ред своя дял във всеки отделен пасив, актив, приход или разход на съвместно контролираното образувание със сходни позиции в собствените си финансови отчети. Така например той може да обедини своя дял в материалните запаси на съвместно контролираното образувание със своите материалните запаси, както и своя дял в имотите, машините, съоръженията и оборудването на съвместно контролираното образувание със своите имоти, машини, съоръжения и оборудване. Алтернативно, съдружникът може да отдели в своите финансови отчети самостоятелни редове за позициите, представляващи неговия дял в активите, пасивите, приходите и разходите на съвместно контролираното образувание. Например, той може да покаже своя дял от текущите активи на съвместно контролираното образувание отделно като част от своите текущи активи; може да покаже своя дял от имотите, машините, съоръженията и оборудването на съвместно контролираното образувание отделно като част от своите имоти, машини, съоръжения и оборудване. И двата формата на отчети водят до отчитане на едни и същи суми на печалбата или загубата и на всеки основен клас активи, пасиви, приходи и разходи; и двата формата са приемливи за целите на този стандарт. |
35. |
Независимо от това какъв формат на отчет се използва по отношение на пропорционалната консолидация, не е подходящо да бъдат прихванати каквито и да било активи или пасиви посредством приспадане на други пасиви или активи или каквито и да било приходи или разходи чрез приспадане от други разходи или приходи, освен, ако не съществуват законови права за такова прихващане и прихващането представлява очакванията по отношение на реализацията на активите или уреждане на пасивите. |
36. |
Съдружникът трябва да прекрати да прилага пропорционална консолидация от датата, на която престава да упражнява съвместен контрол върху съвместно контролираното образувание. |
37. |
Съдружникът престава да прилага пропорционална консолидация от датата, на която престава да участва в контрола на съвместно контролираното образувание. Това може да стане например, когато съдружникът се освободи от своя дял или когато върху съвместно контролираното образувание се поставят такива външни ограничения, че съдружникът в съвместно контролираното образувание да няма повече съвместен контрол. |
Метод на собствения капитал
38. |
Като алтернатива на пропорционалната консолидация, разгледана в параграф 30, съдружникът трябва да признае участието си в съвместно контролираното образувание посредством използването на метода на собствения капитал. |
39. |
Съдружникът признава своето участие в съвместно контролирано образувание посредством използването на метода на собствения капитал, независимо от това дали има и инвестиции в дъщерни образувания или разглежда своите финансови отчети като консолидирани финансови отчети. |
40. |
Някои съдружници признават участията си в съвместно контролираните образувания като използват метода на собствения капитал така, както е описан в МСС 28. Използването на метода на собствения капитал се поддържа от онези, които смятат, че не е подходящо контролирани позиции да се комбинират със съвместно контролирани позиции и от тези, които смятат, че в едно съвместно контролирано образувание съдружниците имат по-скоро значително влияние, отколкото съвместен контрол. Настоящият стандартът не препоръчва да се използва методът на собствения капитал, тъй като пропорционалната консолидация отразява по-точно същността и икономическата реалност на дела на съдружника в съвместно контролираното образувание, тоест наличието на контрол върху дела на съдружника в бъдещите икономически изгоди. Независимо от това, този стандарт позволява да се използва методът на собствения капитал като едно алтернативно третиране при отчитането на участията в съвместни контролирани образувания. |
41. |
Съдружникът трябва да прекрати да прилага метода на собствения капитал от датата, на която престава да има съвместен контрол или престава да упражнява значително влияние в съвместно контролираното образувание. |
Изключения от пропорционалната консолидация и метода на собствения капитал
42. |
Участията в съвместно контролирани образувания, които отговарят на условието, предвидено в параграф 2, точка а) трябва да бъдат класифицирани като държани за търгуване и отчетени в съответствие с МСС 39. |
43. |
Когато в съответствие с параграф 2, точка а) и параграф 42, участието в съвместно контролирано образувание, което преди това е било отчитано в съответствие с МСС 39 не е продадено в рамките на дванадесет месеца, то трябва да бъде отчетено като се прилага пропорционална консолидация или метода на собствения капитал от датата на придобиването (виж МСС 22 Бизнескомбинации). Финансовите отчети за периодите от придобиването трябва да бъдат преизчислени. |
44. |
По изключение, съдружникът може да е намерил купувач за участието, разгледано в параграф 2, точка а), но може да не е приключил продажбата в рамките на дванадесет месеца от придобиването, поради необходимостта от одобрение от страна на регулативните органи или други органи. Не се изисква съдружникът да прилага пропорционална консолидация или метода на собствения капитал за участие в съвместно контролирано образувание, ако продажбата е в процес на извършване на датата на баланса и няма причина да се счита, че тя няма да бъде приключена в скоро време след датата на баланса. |
45. |
От датата, на която съвместно контролираното образувание стане дъщерно образувание на съдружника, съдружникът трябва да отчита своето участие в съответствие с МСС 27. От датата, на която съвместно контролираното образувание стане асоциирано образувание на съдружника, съдружникът трябва да отчита своето участие в съответствие с МСС 28. |
Индивидуални финансови отчети на съдружника
46. |
Участието в съвместно контролирано образувание трябва да се отчита в индивидуалните финансови отчети на съдружника в съответствие с параграфи 37—42 от МСС 27. |
47. |
Този стандарт не предвижда кои образувания да изготвят индивидуални финансови отчети, предоставяни за публично ползване. |
СДЕЛКИ МЕЖДУ СЪДРУЖНИК И СЪВМЕСТНО ПРЕДПРИЯТИЕ
48. |
Когато даден съдружник внесе или продаде на съвместно предприятие активи, признаването на каквато и да е част от печалба или загуба в резултат на сделката трябва да отразява същността на сделката. Когато активите остават в съвместното предприятие и при условие че съдружникът е прехвърлил значителните рискове и изгоди от собствеността, съдружникът трябва да признава само онази част от печалбата или загубата, която може да се отнесе към участията на другите съдружници (1). Съдружникът трябва да признава изцяло каквато и да било загуба, когато вноската или продажбата доказва намаление в нетната реализируема стойност на текущи активи или загуба от обезценка. |
49. |
Когато даден съдружник закупи активи от съвместно предприятие, съдружникът не трябва да признава своята част от печалбата на съвместното предприятие в резултат на извършената сделка, докато активите не бъдат продадени на независимо трето лице. Съдружникът трябва да признае своя дял от загубите, произтичащи от такива сделки, по същия начин, по който признава печалбите, но с тази разлика, че загубите трябва да се признават незабавно когато представляват намаление в нетната реализируема стойност на текущи активи или загуба от обезценка. |
50. |
За да прецени дали дадена сделка между съдружник в съвместно предприятие и съвместното предприятие съдържа доказателства за обезценка на активи, съдружникът определя възстановимата сума на актива съгласно МСС 36 Обезценка на активи. При определянето на стойността в употреба, съдружникът оценява прогнозните бъдещи парични потоци от актива на базата на продължаващото използване на актива и окончателното му изваждане от употреба от съвместното предприятие. |
ОТЧИТАНЕ НА УЧАСТИЯТА В СЪВМЕСТНИ ПРЕДПРИЯТИЯ ВЪВ ФИНАНСОВИТЕ ОТЧЕТИ НА ИНВЕСТИТОР
51. |
Инвеститор в съвместно предприятие, който не участва в съвместния контрол, трябва да отчита участието си тази инвестиция в съответствие с МСС 39 или когато той има значително влияние в съвместното предприятие — в съответствие с МСС 28. |
ОПЕРАТОРИ НА СЪВМЕСТНИ ПРЕДПРИЯТИЯ
52. |
Операторите или мениджърите на съвместното предприятие трябва да отчитат всякакви хонорари в съответствие с МСС 18 Приходи. |
53. |
Един или повече от съдружниците могат да действат като оператори или мениджъри на съвместното предприятие. Обикновено операторите получават възнаграждение за управление за извършваната дейност. Възнагражденията се отчитат от съвместното предприятие като разходи. |
ОПОВЕСТЯВАНЕ
54. |
Съдружникът трябва да оповестява общата сума на следните условни задължения отделно от сумата на другите условни задължения, освен ако вероятността от загуби е малка:
|
55. |
Съдружникът трябва да оповестява общата сума на следните ангажименти по отношение на своите участия в съвместните образувания отделно от останалите си ангажименти:
|
56. |
Съдружникът трябва да оповестява списък и описание на участията си в значими съвместни предприятия, както процента на участието му в собствеността на съвместно контролирани образувания. Съдружник, който признава участията си в съвместно контролирани образувания ред за ред — за пропорционалната консолидация или по метода на собствения капитал, трябва да оповестява и общата сума от всеки от текущите активи, дългосрочните активи, текущите пасиви, дългосрочните пасиви, приходите и разходите, свързани с неговите участия в съвместни предприятия. |
57. |
Съдружникът трябва да оповестява метода, който използва за признаване на своите участия в съвместно контролирани образувания. |
ДАТА НА ВЛИЗАНЕ В СИЛА
58. |
Всяко образувание трябва да прилага този стандарт за годишните периоди, започващи на или след 1 януари 2005 г. Насърчава се по-ранното прилагане. Ако дадено образувание прилага този стандарт за отчетен период, започващ преди 1 януари 2005 г., то трябва да оповести този факт. |
ОТМЯНА НА МСС 31 (ПРЕРАБОТЕН ПРЕЗ 2000 г.)
59. |
Настоящият стандарт заменя МСС 31 Финансово отчитане на дялове в смесени образувания (преработен през 2000 г.). |
(1) Виж също ПКР-13 Съвместно контролирани образувания — непарични вноски на съдружници.
МСС 33
МЕЖДУНАРОДЕН СЧЕТОВОДЕН СТАНДАРТ 33
Доходи на акция
РЕЗЮМЕ
Цел
Обхват
Определения
Оценяване
Основни доходи на акция
Доходи
Акции
Доходи на акция с намалена стойност
Доходи
Акции
Потенциални обикновени акции с намалена стойност
Опции, варанти и техните еквиваленти
Конвертируеми инструменти
Условно емитируеми акции
Договори, които могат да бъдат уредени в обикновени акции или пари
Закупени опции
Издадени пут опции
Преизчисления с обратна сила
Представяне
Оповестяване
Дата на влизане в сила
Отмяна на други документи
Този преработен стандарт заменя МСС 33 (1997 г.) Доходи на акция и трябва да се прилага за годишните периоди, започващи на и след 1 януари 2005 г. Насърчава се по-ранното прилагане.
ЦЕЛ
1. |
Целта на този стандарт е да предпише принципите за определянето и представянето на доходите на акция, така че да се подобрят възможностите за сравнение на резултатите на различни образувания през един и същ отчетен период, а така също и за сравняването на различни отчетни периоди на едно и също образувание. Въпреки ограниченията на данните за доходите на акция поради различните счетоводни политики, които могат да бъдат използвани при определянето на „доходите“, един последователно дефиниран знаменател подобрява финансовата отчетност. Този стандарт поставя акцент върху знаменателя във формулата за изчисление на доходите на акция. |
ОБХВАТ
2. |
Този стандарт следва да се прилага от образувания, чийто обикновени акции или потенциални обикновени акции се търгуват публично и от образувания, които са в процес на емитиране на обикновени акции или потенциални обикновени акции на публичните пазари на ценни книжа. |
3. |
Образуванието, което оповестява доходите на акция трябва да изчислява и оповестява доходите на акция в съответствие с този стандарт. |
4. |
Когато образуванието представя както консолидирани финансови отчети, така и индивидуални финансови отчети, изготвени в съответствие с МСС 27 Консолидирани и индивидуални счетоводни отчети, оповестяванията изисквани по този стандарт трябва да бъдат представяни единствено на базата на консолидирана информация. |
ОПРЕДЕЛЕНИЯ
5. |
В този стандарт се използват следните термини с посочените значения: Ненамаляващият ефект върху доходите на акция представлява увеличение на доходите на акция или намаление на загубите на акция, произтичащи от предположението, че конвертируемите инструменти са конвертирани, че опциите или варантите са упражнени, или обикновените акции са емитирани при удовлетворяването на посочени условия. Условно споразумение за акции е споразумение за емитиране на акции, което зависи от удовлетворяването на посочени условия. Условно емитируеми обикновени акции са обикновени акции, които могат да бъдат емитирани за неголеми суми или без пари или без друга насрещна престация при удовлетворяването на посочени условия в условно споразумение за акции. Намаляването на стойността представлява намаляване на доходите на акция или увеличаване на загубите на акция в резултат на предположението, че конвертируемите инструменти са конвертирани, че опциите или варантите са упражнени или че обикновените акции са емитирани при удовлетворяването на посочени условия. Опциите, варантите и техните еквиваленти са финансови инструменти, които дават на държателя им правото да закупи обикновени акции. Обикновена акция е капиталов инструмент, който е подчинен на всички останали класове капиталови инструменти. Потенциална обикновена акция е финансов инструменти или друг договор, който може да осигури на държателя си правото на закупуване на обикновени акции. Пут опции на обикновени акции са договори, които дават на държателя си правото да продаде обикновени акции на посочена цена за даден период. |
6. |
Обикновените акции участват в подялбата на печалбата за периода само след останалите видове акции, като например привилегированите акции. Дадено образувание може да има повече от едни клас обикновени акции. Обикновените акции от един и същи клас имат едни и същи права при получаване на дивиденти. |
7. |
По-долу са дадени примери за потенциални обикновени акции:
|
8. |
Термините, дефинирани в МСС 32 Финансови инструменти: оповестяване и представяне се използват в този стандарт със значенията, посочени в параграф 11 на МСС 32, освен ако не е отбелязано друго. МСС 32 дефинира финансов инструмент, финансов актив, финансово задължение, капиталов инструмент и справедлива стойност и предоставя насоки относно прилагането на дефинициите. |
ОЦЕНЯВАНЕ
Основни доходи на акция
9. |
Дадено образувание трябва да изчислява сумите на основните доходи на акция за печалбата или загубата, които могат да бъдат приписани на притежателите на обикновени акции на образуванието майка и ако бъдат представени — печалбата или загубата от продължаващите дейности, които могат да бъдат приписани на тези притежатели на собствен капитал. |
10. |
Основните доходи на акция трябва да се изчисляват като се раздели печалбата или загубата, която може да се припише на притежателите на обикновени акции на образуванието майка (числителят) на среднопретегления брой на обикновените акции в обращение (знаменателят) през периода. |
11. |
Целта на информацията за основните доходи на акция е да се предостави оценка на участията на всяка обикновена акция на образуванието майка в резултатите на образуванието през отчетния период. |
Доходи
12. |
За целите на изчислението на основните доходи на акция, сумите, които могат да бъдат приписани на притежателите на обикновени акции на образуванието майка по отношение на:
|
13. |
Всички позиции на приходите и разходите, които могат да бъдат приписани на притежателите на обикновени акции на образуванието майка, които се признават през даден период, включително данъчните разходи и дивиденти по привилегировани акции, класирани като задължения, се включват при определянето на печалбата или загубата за периода, които могат да бъдат приписани на притежателите на обикновени акции на образуванието майка (виж МСС 1 Представяне на финансови отчети). |
14. |
Сумата след данъците на привилегированите дивиденти, която се приспада от печалбата или загубата е:
|
15. |
Привилегировани акции, които предвиждат нисък първоначален дивидент, за да компенсират образуванието за продажбата на привилегировани акции с отстъпка, или дивидент над пазарните стойности, през по-късни периоди, за компенсиране на инвеститорите за закупуването на привилегировани акции с премия, понякога се наричат привилегировани акции с увеличаващ се дивидент. Всяка първоначална емисионна отстъпка или премия на привилегировани акции с увеличаващ се процент се амортизира до неразпределената печалба, като се използва метода на ефективния лихвен процент и се третира като привилегирован дивидент за целите на изчисляването на доходите на акция. |
16. |
Привилегированите акции могат да бъдат изкупени обратно при предлагането им от образуванието за изкупуване на търг от държателите им. Превишението на справедливата стойност на възнаграждението, изплатено на притежателите на привилегировани акции над балансовата стойност на привилегированите акции, представлява доход за притежателите на привилегированите акции и разход отнесен към неразпределената печалба на образуванието. Тази сума се приспада при изчисляването на печалбата или загубата, която може да се припише на собствениците на обикновен акционерен капитал на образуванието майка. |
17. |
Предсрочно конвертиране на конвертируеми привилегировани акции може да бъде предизвикано от дадено образувание посредством благоприятни промени на първоначалните условия на конвертиране или изплащането на допълнително възнаграждение. Превишението на справедливата стойност на обикновените акции или друго възнаграждение, изплащано над справедливата стойност на обикновените акции, които могат да бъдат емитирани по първоначалните условия на конвертирането, представлява доход за притежателите на привилегировани акции и се приспада при изчисляването на печалбата или загубата, която може да се припише на собствениците на обикновен акционерен капитал на образуванието майка. |
18. |
Всяко превишение на балансовата стойност на привилегированите акции над справедливата стойност на възнаграждението, изплатено за тяхното уреждане, се добавя при изчисляването на печалбата или загубата, която може да се припише на собствениците на обикновен акционерен капитал на образуванието майка. |
Акции
19. |
За целта на изчисляването на основните доходи на акция, броят на обикновените акции трябва са бъде среднопретегленият брой на обикновените акции в обращение за периода. |
20. |
Използването на среднопретегления броя на обикновените акции в обращение за периода отразява възможността сумата на акционерния капитал да варира през периода в резултат на по-големия или по-малкия брой акции в обращение по всяко време. Среднопретегленият брой на обикновените акции в обращение за периода е броят на обикновените акции в обращение в началото на периода, коригиран с броя на обратно изкупените или емитираните обикновени акции през периода, умножен по средновремевия коефициент. Средновремевият коефициент представлява броят на дните, през които акциите са в обращение, като част от общия брой на дните през периода; в много случаи е подходящо да се приеме едно разумно приближение на среднопретеглената величина. |
21. |
Обикновено, акциите се включват в среднопретегления брой от датата, на която насрещната престация става дължима (която, по принцип е датата на тяхната емисия), например:
Моментът на включване на обикновените акции се определя от условия, свързани с тяхната емисия. Обръща се нужното внимание на същността на всеки договор, свързан с емисията. |
22. |
Обикновените акции, емитирани като част от насрещна престация по бизнескомбинация, която представлява придобиване, се включват в среднопретегления брой на акциите от датата на придобиването. Това е така, тъй като придобиващият включва резултатите от дейността на придобивания в отчета си за приходите и разходите от тази дата. Обикновените акции, емитирани като част от бизнескомбинация, която представлява обединяване на участия, се включват в изчисляването на среднопретегления брой акции за всички представени периоди. Това е така, защото финансовите отчети на комбинираното образувание се изготвят така, като че ли комбинираното образувание е съществувало винаги. Ето защо, броят на обикновените акции, използван при изчисляването на основните доходи на акция в образувание, което представлява бизнескомбинация, тоест обединяване на участия е съвкупният среднопретеглен брой на акциите на комбинираните образувания, коригиран спрямо равностойни акции на образуванието, чийто акции са били в обращение след комбинацията. |
23. |
Обикновените акции, които ще бъдат емитирани при конвертирането на задължително конвертируем инструмент, се включват при изчисляването на основния доход на акция от датата на сключването на договора. |
24. |
Обикновени акции, които подлежат на емитиране при удовлетворяването на определени условия (условно емитируеми акции) се третират като акции в обращение и се включват при изчисляването на основния доход на акция само от датата, от която са удовлетворени всички необходими условия (тоест когато събитията са настъпили). Акциите, които подлежат на емитиране единствено след преминаването на определено време, не са условно емитируеми акции, тъй като преминаването на времето е една сигурност. |
25. |
Обикновените акции в обращение, които подлежат на връщане при определени условия (тоест, подлежат на изваждане от обращение) не се третират като акции в обращение и се изключват от изчисляването на основния доход на акция до датата, на която акциите не подлежат повече на изваждане от обращение). |
26. |
Среднопретегленият брой на обикновените акции в обращение през периода и за всички представени периоди, трябва да бъде коригиран за събития, различни от конвертирането на потенциални обикновени акции, които събития са променили броя на обикновените акции в обращение без съответната промяна в ресурсите. |
27. |
Обикновените акции могат да бъдат емитирани или броят на обикновените акции в обращение може да бъде намаляван, без съответната промяна в ресурсите. Примерите обхващат следните случаи:
|
28. |
При капитализация или дивидент под формата на акции или разделяне на акции, обикновените акции се емитират на съществуващите акционери безвъзмездно. Ето защо, броят на обикновените акции в обращение се увеличава, без увеличение на ресурсите. Броят на обикновените акции в обращение преди събитието се коригира, за да отрази пропорционалната промяна в броя на обикновените акции в обращение, все едно че събитието е настъпило в началото на най-ранния представен отчетен период. Например, при премийна емисия на принципа „две към едно“, броят на акциите в обращение преди емисията, се умножава по три, за да се получи новия общ брой на обикновените акции, или по две, за да се получи броя на допълнителните обикновени акции. |
29. |
Консолидацията на обикновените акции обикновено намалява броя на обикновените акции в обращение без съответното намаление на ресурсите. Когато цялостният ефект, обаче е обратно изкупуване на акции по справедлива стойност, намалението на броя на обикновените акции в обращение е резултатът от съответно намаление на ресурсите. Пример за това е консолидация на акции, комбинирана със специален дивидент. Среднопретегленият брой на обикновените акции в обращение за отчетния период, през който се осъществява комбинираната сделка се преизчислява за намалението на броя на обикновените акции от датата на признаване на специалния дивидент. |
Доходи на акция с намалена стойност
30. |
Образуванието трябва да изчислява сумите на доходите на акция с намалена стойност за печалбата или загубата, която може да се припише на притежателите на обикновени акции на образуванието майка и ако е представена — печалбата или загубата от продължаващи дейности, която може да се припише на тези притежатели капитал. |
31. |
За целите на изчисляването на доходите на акция с намалена стойност, образуванието трябва да коригира печалбата или загубата, която може да се припише на притежателите на обикновени акции на образуванието майка и среднопретегления брой на акциите в обращение, за ефектите от всички потенциални акции с намалена стойност. |
32. |
Целта на доходите на акция с намалена стойност е в съответствие с тази на основните доходи на акция — да предоставят оценка на участието на всяка обикновена акция в резултатите на образуванието — като взема предвид всички потенциални акции с намалена стойност в обращение през отчетния период. В резултат на това:
|
Доходи
33. |
За целите на изчисляването на доходите на акция с намалена стойност, образуванието трябва да преизчисли печалбите или загубите, които могат да бъдат приписани на притежателите на собствен капитал в на образуванието майка, както се изчисляват в съответствие с параграф 12, чрез последствията след данъците на:
|
34. |
След като потенциалните обикновени акции бъдат конвертирани в обикновени акции, позициите идентифицирани в параграф 33, точка а) до точка в) няма повече да възникват. Вместо това, новите обикновени акции ще имат правото да участват в печалбата или загубата, която може да бъде разпределена между притежателите на обикновени акции на образуванието майка. Поради това, печалбата или загубата за периода, подлежаща на разпределение между притежателите на обикновени акции на образуванието майка, изчислена в съответствие с параграф 12, се коригира за позициите, идентифицирани в параграф 33, точка а) до точка в) и всякакви свързани с тях данъци. Разходите, свързани с потенциалните обикновени акции с намалена стойност включват разходите по сделките и дисконтите, отчетени в съответствие с метода на ефективния лихвен процент (виж параграф 9 на МСС 39 Финансови инструменти: признаване и оценяване, преработен през 2003 г.). |
35. |
Конвертирането на потенциални обикновени акции може да доведе до последващи промени в приходите и разходите. Например, намалението на разходите за лихви, свързани с потенциалните обикновени акции и полученото в резултат на това увеличаване на печалбата или намаляване на загубите, може да доведе до увеличаване на разходите, свързани с установения план за разпределение на печалбите между наетите лица на образуванието. За целите на изчисляването на доходите на акция с намалена стойност, печалбата или загубата, разпределена между притежателите на обикновени акции на образуванието майка се коригира с всякакви такива последващи промени в приходите или разходите. |
Акции
36. |
За целите на изчисляването на доходите на акция с намалена стойност, броят на обикновените акции, трябва да бъде среднопретегленият брой на обикновените акции, изчислен в съответствие с параграфи 19 и 26, плюс среднопретегления брой на обикновените акции, които биха били емитирани при конвертирането на всичките потенциални обикновени акции с намаляващ дохода на акция ефект в обикновени акции. Потенциалните обикновени акции с намаляващ дохода на акция ефект трябва да се считат за конвертирани в обикновени акции в началото на периода или ако това е станало по-късно — от датата на емитирането на потенциалните обикновени акции. |
37. |
Потенциалните обикновени акции с намаляващ дохода на акция ефект трябва да бъдат определяни независимо за всеки представен период. Броят на потенциалните обикновени акции с намаляващ дохода на акция ефект включен в периода от началото на годината към днешна дата не е среднопретегления брой на потенциалните обикновени акции с намаляващ дохода на акция ефект, включени във всяко междинно изчисление. |
38. |
Потенциалните обикновени акции се претеглят за периода през който са в обращение. Потенциалните обикновени акции, които се анулират или се позволява да изтекат през отчетния период, се включват в изчисляването на доходите на акция с намалена стойност само за тази част от периода, през която са в обращение. Потенциалните обикновени акции, които се конвертират в обикновени акции по време на периода, се включват в изчисляването на доходите на акция с намалена стойност от началото на периода до датата на конвертирането; от датата на конвертирането, получените в резултат обикновени акции, се включват както в основните доходи на акция, така и в доходите на акция с намалена стойност. |
39. |
Броят на обикновените акции, които биха били емитирани при конвертиране на потенциални обикновени акции с намаляващ дохода на акция ефект се определя от условията на потенциалните обикновени акции. Когато съществува повече от една база за конвертиране, изчислението приема най-изгодния курс на конвертиране или цена на упражняване от гледната точка на притежателя на потенциални обикновени акции. |
40. |
Едно дъщерно образувание, съвместно предприятие или асоциирано образувание може да емитира на лица, различни от образуванието майка, съдружника или инвеститора, потенциални обикновени акции, които са конвертируеми или в обикновени акции на дъщерното образувание, съвместното предприятие или асоциираното образувание, или обикновени акции на образуванието майка, съдружника или инвеститора (отчитащото се образувание). Ако тези потенциални обикновени акции на дъщерното образувание, съвместното предприятие или асоциирано образувание имат ефект намаляващ стойността на основните доходи на акция на отчитащото се образувание, те се включват в изчисляването на доходите на акция с намалена стойност. |
Потенциални обикновени акции с намаляващ дохода на акция ефект
41. |
Потенциалните обикновени акции трябва да се третират като акции с намаляващ дохода на акция ефект, само и единствено тогава, когато тяхното конвертиране в обикновени акции би намалило доходите на акция или загубите на акция от продължаващи дейности. |
42. |
Образуванието използва печалбата или загубата от продължаващи дейности, които могат да бъдат приписани на образуванието майка като „контролно число“, за да установи дали потенциалните обикновени акции са с намаляващ или ненамаляващ ефект върху доходите на акция. Печалбата или загубата от продължаващи дейности, които могат да бъдат приписани на образуванието майка, се коригират в съответствие с параграф 12 и изключва позициите, свързани с преустановявани дейности. |
43. |
Потенциалните обикновени акции са с ненамаляващ ефект върху доходите на акция, когато тяхното конвертиране в обикновени акции би увеличило доходите на акция или би намалило загубите от акция от продължаващи дейности. Изчисляването на доходите на акция с намалена стойност не предполага конвертирането, упражняването или друга емисия на потенциални обикновени акции, които биха имали ненамаляващ ефект върху доходите на акция. |
44. |
Когато се определя дали потенциалните обикновени акции имат ефект на намаление на доходите на акция или не, всяка емисия или серия от потенциални обикновени акции се разглежда по-скоро поотделно, отколкото в съвкупност с останалите. Последователността, в която се разглеждат потенциалните обикновени акции може да окаже влияние върху преценката относно ефекта им на намаление на доходите от акция. Ето защо, за да се максимизира намаляемостта на основните доходи на акция, всяка емисия или серия потенциални обикновени акции се преценява в последователността от акцията с най-намаляващ ефект към акцията с най-малко намаляващ ефект, тоест потенциалните обикновени акции с намаляващ дохода на акция ефект с най-ниските „доходи на всяка допълнително емитирана акция“ са включени в изчисляването на доходите на акция с намалена стойност, преди тези с по-висок доход на всяка допълнително емитирана акция. Опциите и варантите, по правило, се включват най-напред, защото те оказват влияние върху числителя на изчислението. |
Опции, варанти и техните еквиваленти
45. |
За целите на изчисляването на доходите на акция с намалена стойност, образуванието трябва да приеме, че опциите и варантите с намалена стойност на образуванието ще бъдат упражнени. Предполагаемите постъпления от тези инструменти трябва да се разглеждат като че ли са били получени от емисията на обикновени акции по средна пазарна цена през отчетния период. Разликата между броя на емитираните обикновени акции и броя на обикновените акции, които биха били емитирани по средна пазарна цена през отчетния период, трябва да се разглежда като безвъзмездно емитиране на обикновени акции. |
46. |
Опциите и варантите са с намаляващ стойността ефект, когато биха довели до емитирането на обикновени акции за по-ниска от средната пазарна цена на обикновените акции през отчетния период. Размерът на намалението в стойността е средната пазарна цена на обикновените акции през отчетния период минус емисионната цена. Ето защо, за да се изчисли дохода на акция с намалена стойност, потенциалните обикновени акции се третират като състоящи се от следните два елемента:
|
47. |
Опциите и варантите имат намаляващ ефект върху дохода на акция само когато средната пазарна цена на обикновените акции по време на отчетния период превишава цената на упражняването на опциите или варантите (тоест те са „в парите“). Отчетените преди това доходи на акция не се преизчисляват с обратна сила, за да се отразят промените в цените на обикновените акции. |
48. |
Опции за придобиване на акции от заети лица с фиксирани или определяеми условия и обикновени акции, правата по които се добиват при изпълнението на определени условия, се третират като опции при изчисляването на доходи на акция с намалена стойност дори ако те могат да зависят от изпълнението на гореспоменатите условия. Те се третират като опции в обращение на датата на даването им. Опциите за придобиване на акции от заети лица, базирани на резултатите им се третират като условно емитируеми акции, тъй като тяхната емисия зависи от удовлетворяването на определени условия, освен след преминаването на определено време. |
Конвертируеми инструменти
49. |
Ефектът на намаляване на стойността на конвертируемите инструменти трябва да бъде отразен в доходите на акция с намалена стойност в съответствие с параграфи 33 и 36. |
50. |
Конвертируемите привилегировани акции нямат ефект на намаляване на дохода на акция, когато сумата на дивидента обявен или натрупан от такива акции за текущия период на обикновена акция, която може да бъде получена при конвертирането, превишава основните доходи на акция. По същия начин, конвертируемият дълг е с ненамаляващ ефект, винаги, когато неговата лихва (чиста от данъци и други промени на дохода или разходите) на обикновена акция, която може да бъде получена при конвертирането, превишава основните доходи на акция. |
51. |
Обратното изкупуване или предизвикано конвертиране на конвертируеми привилегировани акции може да окаже влияние само върху част от конвертируемите привилегировани акции, които са били в обращение преди това. В такива случаи, всяко превишение на възнаграждението, упоменато в параграф 17 може да се припише на тези акции, които се изкупуват обратно или се конвертират с цел да се определи дали оставащите в обращение привилегировани акции са с намаляващ доходите на акция ефект. Тези обратно изкупени или конвертирани акции се разглеждат отделно от акциите, които не са обратно изкупени или конвертирани. |
Условно емитируеми акции
52. |
Както при изчисляването на основните доходи на акция условно емитируемите обикновени акции се третират като акции в обращение и се включват при изчисляването на доходите на акция с намалена стойност, ако условията са удовлетворени (т.е. събитията са се случили). Условно емитируемите акции се включват от началото на отчетния период (или от условното споразумение за акции, ако то е по-късно). Ако условията не са удовлетворени, броят на условно емитируемите акции, включени в доходите на акция с намалена стойност се базира на броя на акциите, които биха били емитируеми, ако краят на отчетния период съвпадаше с края на условния период. Не се разрешава преизчисляване, ако условията не са изпълнени, когато изтече условния период. |
53. |
Ако достигането или поддържането на специфицирана сума на доходите за даден период е условието за условната емисия и ако тази сума е достигната в края на отчетния период, но трябва да бъде поддържана след края на отчетния период за допълнителен период, тогава допълнителните обикновени акции се третират като акции в обращение, ако ефектът е намаляващ дохода на акция, когато се изчисляват доходите на акция с намаляваща стойност. В този случай, изчисляването на доходите на акция с намаляваща стойност се базира на броя на обикновените акции, които биха били емитирани, ако сумата на доходите в края на отчетния период е сумата на доходите в края на условния период. Тъй като доходите могат да се променят през един бъдещ период, изчисляването на основните доходи на акция не включва такива условно емитируеми акции до края на условния период, тъй като не всички необходими условия са били удовлетворени. |
54. |
Броят на обикновените акции, които могат да бъдат емитирани при определени условия може да зависи от бъдещата пазарна цена на обикновените акции. В този случай, ако ефектът е намаляващ доходите на акция, изчисляването на доходите на акция с намаляваща стойност се базира на броя на обикновените акции, които биха били емитирани, ако пазарната цена в края на отчетния период би била пазарната цена в края на условния период. Ако условието се базира на средни пазарни цени за един период от време, който продължава след края на отчетния период, се използва средната стойност за периода от време, който е изтекъл. Тъй като пазарните цени могат да се променят през един бъдещ период, изчисляването на основните доходи на акция не включва такива условно емитируеми акции до края на условния период, тъй като не всички условия са били удовлетворени. |
55. |
Броят на обикновените акции, които могат да бъдат емитирани при определени условия може да зависи от бъдещите доходи и бъдещите цени на обикновените акции. В такива случаи броят на обикновените акции включен в изчисляването на доходите на акция с намалена стойност се базира и на двете условия (т.е. доходите към днешна дата и текущата пазарна цена към края на отчетния период). Условно емитируемите обикновени акции не се включват в изчисляването на доходите на акция с намалена стойност, освен ако и двете условия не са изпълнени. |
56. |
В други случаи броят на обикновените акции, емитируеми при определени условия зависи от условие, което е различно от доходите или пазарната цена (например, откриването на определен брой магазини за търговия на дребно). В такива случаи допускането, че настоящото положение на условието остава непроменено до края на условния период, условно емитируемите обикновени акции, се включват в изчисляването на доходите на акция с намалена стойност в съответствие със съществуващото положението в края на отчетния период. |
57. |
Условно емитируемите потенциални обикновени акции (различни от тези, обхванати по споразумение за условни акции, като например условно емитируеми конвертируеми инструменти) се включват в изчисляването на доходите на акция с намалена стойност, както следва:
Упражняването или конвертирането обаче не се приема за целта на изчисляването на доходите на акция с намалена стойност, освен ако не се приеме упражняването или конвертирането на сходни потенциални обикновени акции в обращение, които не са условно емитируеми. |
Договори, които могат да бъдат уредени в обикновени акции или пари
58. |
Когато дадено образувание издаде договор, който може да бъде уреден в обикновени акции или пари по опция на образуванието, образуванието трябва да приеме, че договорът ще бъде уреден в обикновени акции и получените в резултат потенциални обикновени акции трябва да бъдат включени в доходите на акция с намалена стойност, ако има ефект на намаляване дохода на акция. |
59. |
Когато подобен договор е представен за счетоводни цели като актив или пасив, или има елемент на собствен капитал и елемент на задължение, образуванието трябва да коригира числителя за всякакви промени в печалбата или загубата, които биха се получили по време на периода, ако договорът е бил класифициран изцяло като капиталов инструмент. Тази корекция е подобна на корекциите, изисквани в параграф 33. |
60. |
За договори, които могат да бъдат уредени в обикновени акции или пари по избор на притежателя, при изчисляването на доходите на акция с намалена стойност трябва да се използва това уреждане от двете — уреждане в пари или уреждане в акции — което е с по-намаляващ ефект. |
61. |
Един пример за договор, който може да бъде уреден в обикновени акции или пари е дългов инструмент, който на падежа дава на образуванието неограниченото право да уреди сумата на главницата в пари или в собствените си обикновени акции. Друг пример е издадена пут опция, която дава на държателя си избор за уреждане в обикновени акции или в пари. |
Закупена опция
62. |
Такива договори, като например закупени пут опции и закупен кол опции (т.е. опции, държани от образуванието за свои собствени обикновени акции) не се включват в изчисляването на доходите на акция с намалена стойност, защото тяхното включване би имало намаляващ ефект. |
Издадени пут опции
63. |
Договори, които изискват образуванието да закупи обратно свои собствени акции, като например издадени пут опции и форуърдни договори за покупка, се отразяват в изчисляването на доходите на акция с намаляваща стойност, ако ефектът е намаляващ. Ако тези договори са „в парите“ по време на периода (т.е. цената на упражняване или цената на уреждане е над средната пазарна цена за този период), потенциалният намаляващ ефект върху доходите на акция трябва да се изчислява, както следва:
|
ПРЕИЗЧИСЛЕНИЯ С ОБРАТНА СИЛА
64. |
Ако броят на обикновени или потенциални обикновени акции в обращение се увеличава в резултат на капитализаця, премийната емисия или от разделянето на акции или се намалява в резултат на обратно обединяване на акции, изчисляването на основните доходи на акция и на доходите на акция с намалена стойност за всички представени отчетни периоди, трябва да се извърши с обратна сила. Ако тези промени настъпят след датата на баланса, но преди датата на даването на разрешение за издаване на финансовите отчети, изчисленията на доходи на акция за отчетния период и за всички финансови отчети за предходни периоди, трябва да са базирани на новия брой акции. Фактът, че изчисленията на доходите на акция отразяват такива промени в броя на акциите, трябва да бъде оповестен. В допълнение, основните доходи на акция и доходите на акция с намалена стойност за всички периоди, трябва да бъдат коригирани с:
|
65. |
Образуванието не преизчислява доходите на акция с намалена стойност за който и да е от предходните периоди, представени за промени в използваните допускания при изчисляването на доходите на акция или за конвертирането на потенциални обикновени акции в обикновени акции. |
ПРЕДСТАВЯНЕ
66. |
Образуванието трябва да представя в лицевата част на отчетите за приходите и разходите основните доходи и доходите на акция с намалена стойност и за печалбата или загубата, която може да се припише на притежателите на обикновени акции на образуванието майка за всеки клас обикновени акции, които имат различни права в дела от печалбата за периода. Образуванието трябва да представи настоящите основните доходи и доходите на акция с намалена стойност с еднакъв акцент върху всички представени периоди. |
67. |
Доходите на акция се представят за всеки период, за който се представя отчет за приходите и разходите. Ако доходите на акция с намалена стойност се отчитат най-малкото за един период, те трябва да се отчетат за всички представени периоди дори ако те са равни на основните доходи на акция. Ако основните доходи на акция и доходите на акция с намалена стойност са равни, може да бъде направено двойно представяне на един ред в отчета за приходите и разходите. |
68. |
Образувание, което отчита преустановявана дейност, трябва да оповести основните доходи на акция и доходите на акция с намалена стойност или в лицевата част на отчета за приходите и разходите или в приложенията към финансовите отчети. |
69. |
Образуванието трябва да представи основните доходи на акция и доходите на акция с намалена стойност, дори ако стойностите са отрицателни (тоест има загуба на акция) . |
ОПОВЕСТЯВАНЕ
70. |
Образуванието трябва да оповести следното:
|
71. |
Примерите за сделки в параграф 70, точка г) обхващат:
Сумите на доходите на акция не се коригират за такива сделки, осъществявани след датата на баланса, тъй като подобни сделки не оказват влияние върху капитала, използван за реализиране на печалба или загуба за отчетния период. |
72. |
Финансовите инструменти и другите договори, които генерират потенциални обикновени акции, могат да включват условия, които оказват влияние върху оценяването на основните доходи на акция и доходите на акция с намалена стойност. Тези условия могат да определят дали потенциалните обикновени акции са с намаляващ дохода на акция ефект, или ако са такива — да определят ефекта на среднопретегления брой на акциите в обращение и всякакви последващи корекции на печалбата и загубата, които могат да бъдат приписани на притежателите на обикновени акции. Оповестяването на условията на такива финансови инструменти и други договори се поощрява, ако не се изисква друго (виж МСС 32). |
73. |
Ако дадено образувание освен основните доходи на акция и доходите на акция с намалена стойност оповестява сумите за акция, използвайки отчетен компонент на отчета за приходите и разходите, различен от този, изискван от настоящия стандарт, такива суми трябва да се изчисляват, като се използва среднопретегления брой обикновени акции, определен в съответствие с този стандарт. Сумите на основните доходи на акция и доходите на акция с намалена стойност, свързани с този компонент, трябва да се оповестяват, като им се придава еднакво значение и се представят в приложенията към финансовите отчети. Образуванието трябва да покаже базата, на която числителя/ите се определя/т, включително дали сумите на акция са преди данъците или след данъците. Ако се използва компонент на отчета за приходите и разходите, който не е отчетен като статия в отчета на приходите и разходите, трябва да се направи равнение между използвания компонент и статията, която е отчетена в отчета за приходите и разходите. |
ДАТА НА ВЛИЗАНЕ В СИЛА
74. |
Дадено образувание трябва да приложи настоящия стандарт за годишните периоди, започващи на или след 1 януари 2005 г. Насърчава се по-ранното прилагане. Ако дадено образувание прилага този стандарт за период, започваш преди 1 януари 2005 г., то трябва да оповести този факт. |
ОТМЯНА НА ДРУГИ ДОКУМЕНТИ
75. |
Настоящият стандарт заменя МСС 33 Доходи на акция (издаден през 1997 г.). |
76. |
Настоящият стандарт заменя ПКР-24 Доходи на акция — финансови инструменти и други договори, които могат да бъдат уреждани в акции. |
МСС 40
МЕЖДУНАРОДЕН СЧЕТОВОДЕН СТАНДАРТ 40
Инвестиционни имоти
РЕЗЮМЕ
Цел
Обхват
Определения
Признаване
Оценяване при признаване
Оценяване след признаване
Счетоводна политика
Модел на справедливата стойност
Невъзможност за надеждно определяне на справедливата стойност
Модел на себестойността
Прехвърляния
Освобождавания
Оповестяване
Модел на справедливата стойност и модел на себестойността
Модел на справедливата стойност
Модел на себестойността
Преходни разпоредби
Модел на справедливата стойност
Модел на себестойността
Дата на влизане в сила
Отмяна на МСС 40 (2000 г.)
Този преработен стандарт заменя МСС 40 (2000 г.) Инвестиционни имоти и трябва да се прилага за годишните периоди, започващи на и след 1 януари 2005 г. Насърчава се по-ранното прилагане.
ЦЕЛ
1. |
Целта на този стандарт е да определи счетоводно третиране за инвестиционните имоти и свързаните изисквания за оповестяване. |
ОБХВАТ
2. |
Този стандарт трябва да се прилага за признаването, оценяването и оповестяването на инвестиционни имоти. |
3. |
Наред с други въпроси този стандарт се прилага за оценяването във финансовите отчети на лизингополучателя на участия в инвестиционни имоти, държани по договор за лизинг, отчитани като финансов лизинг и за оценяването във финансовите отчети на лизингодателя на инвестиционни имоти, отдадени на лизигополучател по силата на оперативен лизинг. Този стандарт не разглежда въпросите, обхванати в МСС 17 Лизинги, включително:
|
4. |
Настоящият стандарт не се прилага за:
|
ОПРЕДЕЛЕНИЯ
5. |
В този стандарт се използват следните термини с посочените значения: Балансова стойност е сумата, с която е признат един актив в баланса. Себестойност е изплатената сума в пари или парични еквиваленти или справедливата стойност на друга насрещна престация, дадена за придобиването на актива към момента на неговото придобиване или изграждане. Справедливата стойност е сумата, за която един актив може да бъде разменен между осведомени и желаещи страни в пряка сделка помежду им. Инвестиционен имот е имотът (земята или сградата или части от сграда, или и двете), държан (от собственика или от лизингополучателя по финансов лизинг) по-скоро за получаване на приходи от наем или за увеличаване стойността на капитала, или и за двете, отколкото за:
|
6. |
Участие в имот, което се държи от лизингополучател по оперативен лизинг може да бъде класифицирано и отчетено като инвестиционен имот, когато и само когато имотът иначе би отговарял на дефиницията за инвестиционен имот и лизингополучателят използва модела на справедливата стойност, разгледан в параграфи 33—55 за признатия актив. Тази алтернативна класификация е на разположение по отделни имоти. Веднъж след като тази алтернативна класификация бъде избрана, обаче за едно такова участие в имот, държано по оперативен лизинг, целият имот, класифициран като инвестиционен имот, трябва да се отчита като се използва модела на справедливата стойност. Когато бъде избрана тази алтернативна класификация, всяко така класифицирано участие се включва в оповестяванията, изисквани от параграфи 74—78. |
7. |
Инвестиционният имот се държи за получаване на приходи от наеми или за увеличаване на стойността на капитала или и за двете. Следователно, един инвестиционен имот генерира парични потоци предимно независимо от другите активи, държани от образуванието. Това отличава инвестиционния имот от ползвания от собственика имот. Производството или доставката на стоки или услуги (или използването на имота за административни цели) генерира парични потоци, които могат да се отнесат не само към имота, но и към други активи, използвани в процеса на производство или доставка. За ползван от собственика имот се прилага МСС 16 Имоти, машини, съоръжения и оборудване. |
8. |
По-долу са дадени примери за инвестиционни имоти:
|
9. |
По-долу са разгледани примери на статии, които не са инвестиционни имоти и затова остават извън обхвата на този стандарт:
|
10. |
Някои имоти обхващат част, която се държи за получаване на приходи от наем или за увеличаване стойността на капитала и друга част, която се държи за използване в производството или доставката на стоки или услуги или за административни цели. Ако тези части могат да бъдат продадени поотделно (или отдадени на финансов лизинг поотделно), образуванието отчита частите поотделно. Ако частите не могат да бъдат продадени поотделно, имотът е инвестиционен имот само ако незначителна част от него се държи за използване в производството или доставката на стоки или услуги или за административни цели. |
11. |
В някои случаи образуванието предоставя спомагателни услуги на наемателите на имот, държан от него. Образуванието третира такъв имот като инвестиционен имот, ако услугите са незначителни по отношение на споразумението като цяло. Като пример може да се посочи случаят, когато собственикът на административна сграда предоставя на наемателите, които обитават сградата, услуги по охрана и поддръжка. |
12. |
В други случаи, предоставяните услуги са значителни. Например, ако дадено образувание притежава и управлява хотел, предоставяните на гостите услуги са значителни по отношение на споразумението като цяло. Ето защо хотел, управляван от собственика, е по-скоро ползван от собственика имот, отколкото инвестиционен имот. |
13. |
Може да се окаже трудно да се определи дали спомагателните услуги са толкова значителни, че имотът да не се квалифицира като инвестиционен. Например, собственикът на хотел понякога прехвърля дадени отговорности на трети лица по договор за управление. Условията на такива договори за управление могат да варират значително. В едната крайност, положението на собственика може да бъде по същество положението на пасивен инвеститор. В другата — собственикът може просто да е прехвърлил на външни лица дадени ежедневни функции, докато той остава изложен в значителна степен на колебанието в паричните потоци, генерирани от дейността на хотела. |
14. |
Необходима е преценка, за да се определи дали даден имот се квалифицира като инвестиционен имот. Образуванието развива критерии, така че да може последователно да извършва такива преценки в съответствие с определението за инвестиционен имот и съответните насоки в параграфи 7—13. Параграф 75, точка в) изисква образуванието да оповести тези критерии, когато класификацията е трудна. |
15. |
В някои случаи, образуванието притежава имот, който е отдаден на лизинг или се ползва от образуванието майка или друго дъщерно образувание. Имотът не се квалифицира като инвестиционен имот в консолидираните финансови отчети, защото е ползван от собственика от гледна точка на групата. От гледна точка обаче на образуванието, което го притежава, имотът е инвестиционен имот, ако отговаря на определението в параграф 5. Следователно лизингодателят третира имота като инвестиционен имот в своите индивидуални финансови отчети. |
ПРИЗНАВАНЕ
16. |
Инвестиционен имот трябва да бъде признат като актив, когато и само когато:
|
17. |
Образуванието оценява по този принцип на признаване всички свои разходи за инвестиционния имот в момента, когато са направени. Тези разходи включват разходите, направени първоначално за придобиване на даден инвестиционен имот и разходите, понесени впоследствие за разширяването на, подмяната на част от или обслужването на даден имот. |
18. |
Съгласно принципа за признаване в параграф 16, образуванието не признава в балансовата стойност на даден инвестиционен имот разходите за ежедневното обслужване на такъв имот. Тези разходи, по-скоро се признават в печалбата или загубата, в момента, когато бъдат направени. Разходите за ежедневното обслужване са главно разходите за труд и консумативи и могат да включват разхода за дребни резервни части. Целта на тези разходи често се описва като „ремонти и поддръжка“ на имота. |
19. |
Части от инвестиционни имоти може да са били придобити чрез подменяне. Например, вътрешните стени може да представляват подмяна на оригиналните стени. Съгласно принципа на признаване, образуванието признава в балансовата стойност на даден инвестиционен имот разходът за подменящата част на съществуващ инвестиционен имот в момента, в който е направен, ако са спазени критериите за признаване. Балансовата стойност на тези части, които се подменят се отписва в съответствие с разпоредбите за отписване на този стандарт. |
ОЦЕНЯВАНЕ ПРИ ПРИЗНАВАНЕ
20. |
Инвестиционният имот трябва да бъде оценяван първоначално по неговата себестойност. Разходите по сделката трябва да се включат в първоначалната оценка. |
21. |
Себестойността на закупен инвестиционен имот обхваща неговата покупна цена и всякакви разходи, които пряко могат да му бъдат приписани. Разходите, които могат пряко да бъдат приписани, включват например професионалните хонорари за правни услуги, данъци по прехвърляне на имота и други разходи по сделката. |
22. |
Себестойността на инвестиционен имот, построен по стопански начин, е неговата себестойност към датата, когато строителството или разработването е завършено. До тази дата образуванието прилага МСС 16. На тази дата имотът става инвестиционен имот и се прилага този стандарт (виж параграфи 57, точка д) и 65). |
23. |
Себестойността на инвестиционния имот не се увеличава с:
|
24. |
Ако плащането на инвестиционен имот е отложено, неговата себестойност е паричният еквивалент на цената. Разликата между тази сума и общата сума на плащанията се признава като разход за лихви през периода на кредита. |
25. |
Първоначалната себестойност на участието в имот, държан по лизинг и класифициран като инвестиционен имот, трябва да бъде както е определено за финансов лизинг от параграф 20 на МСС 17, т.е. активът трябва да бъде признат по по-ниската от справедливата стойност на имота и настоящата стойност на минималните лизингови плащания. Равностойна сума трябва да бъде призната като задължение в съответствие със същия параграф. |
26. |
Всяка премия, платена за лизинг, се третира като част от минималните лизингови плащания за тази цел и следователно се включва в себестойността на актива, но не се включва в задължението. Ако дадено участие в имот, държано по лизинг е класифицирано като инвестиционен имот, позицията, отчетена по справедлива стойност е това участие, а не основния имот. Насоките за определянето на справедливата стойност на участието в имот са предвидени в модела на справедливата стойност в параграфи 35—52. Тези насоки имат отношение също към определянето на справедливата стойност, когато тази стойност е използвана като себестойност за целите на първоначалното признаване. |
27. |
Един или повече инвестиционни имота могат да бъдат придобити срещу непаричен актив или активи, или срещу комбинация от парични и непарични активи. Разгледаното по-долу се отнася до размяна на един непаричен актив срещу друг, но то важи също за всички размени, описани в предходното изречение. Себестойността на такъв инвестиционен имот се оценява по справедлива стойност, освен, ако: а) разменната сделка няма търговска същност или б) справедливата стойност нито на получения актив, нито на отдадения актив може да се оцени достоверно. Придобитият актив се оценява по този начин дори ако образуванието не може незабавно да отпише отдадения актив. Ако придобитият актив не се оценява по справедлива стойност, неговата себестойност се оценява по балансовата стойност на отдадения актив. |
28. |
Образуванието определя дали дадена сделка за размяна има търговска същност, като разгледа степента, в която неговите бъдещи парични потоци, се очаква да се променят в резултат от сделката. Дадена разменна сделка е търговска по своята същност, ако:
С цел да се определи дали дадена разменна сделка има търговска същност, стойността, специфична за образуванието на частта от операциите на образуванието, повлияни от сделката, трябва да отразява паричните потоци след данъците. Резултатът от тези анализи може да бъде ясен без да се налага образуванието да извършва детайлни изчисления. |
29. |
Справедливата стойност на даден актив, за който няма сравними пазарни сделки, се оценява достоверно, ако а) променливостта на обхвата на разумните приблизителни оценки на справедливата стойност не е значителна за този актив или б) вероятностите за различни оценки в рамките на обхвата могат да бъдат разумно преценени и използвани при оценяването на справедливата стойност. Ако образуванието може да определи достоверно справедливата стойност на получения актив или на отдадения актив, тогава справедливата стойност на отдадения актив се използва за оценяване на себестойността на получения актив, освен, ако справедливата стойност на получения актив е по-ясно видима. |
ОЦЕНЯВАНЕ СЛЕД ПРИЗНАВАНЕ
Счетоводна политика
30. |
С изключението, отбелязано в параграф 34, образуванието трябва да избере или модела на справедливата стойност в параграфи 33—55, или модела на себестойността в параграф 56 като своя счетоводна политика и трябва да прилага тази политика към всеки един от своите инвестиционни имоти. |
31. |
МСС 8 Счетоводни политики, промени в счетоводните преценки и грешки посочва, че доброволна промяна на счетоводната политика трябва да бъде направена само ако промяната в резултат ще доведе до по-подходящо представяне на сделките, други събития или условия във финансовите отчети на образуванието. Малко вероятно е, че промяна от модела на справедливата стойност към модела на себестойността ще доведе до по-подходящо представяне. |
32. |
Този стандарт изисква всички образувания да определят справедливата стойност на инвестиционния имот за целите на оценяването (ако образуванието използва модела на справедливата стойност) или на оповестяването (ако то използва модела на себестойността). На образуванията се препоръчва, но от тях не се изисква да определят справедливата стойност на инвестиционен имот на базата на оценката от независим оценител, който притежава призната и подходяща професионална квалификация и който има скорошен опит относно местонахождението и категорията на оценявания имот. |
Модел на справедливата стойност
33. |
След първоначалното признаване образуванието, което избира модела на справедливата стойност, трябва да оценява всички свои инвестиционни имоти по тяхната справедлива стойност с изключение на случаите, описани в параграф 53. |
34. |
Когато участие в имот, държано от лизингополучател по оперативен лизинг се класифицира като инвестиционен имот по параграф 6, параграф 30 не е по избор, трябва да се прилага моделът на справедливата стойност. |
35. |
Печалбата или загубата, възникваща от промяна в справедливата стойност на инвестиционния имот, трябва да бъде призната в печалбата или загубата за периода, в който възниква. |
36. |
Справедливата стойност на инвестиционен имот е цената, на която имотът може да бъде разменен между осведомени, желаещи страни в пряка сделка (виж параграф 5). Справедливата стойност специално изключва приблизително определена цена, завишена или намалена от специални условия или обстоятелства като нетипично финансиране, договори за продажба и споразумения за продажба с обратен лизинг, специални насрещни престации или концесии, отпускани от някой, свързан с продажбата. |
37. |
Образуванието определя справедливата стойност без каквото и да е намаление на разходите по сделката, които образуванието може да понесе по продажбата, или друго освобождаване. |
38. |
Справедливата стойност на инвестиционния имот трябва да отразява условията на пазара към датата на баланса . |
39. |
Справедливата стойност е конкретно определена във времето към дадена дата. Тъй като пазарните условия могат да се променят, сумата, отчетена като справедлива стойност може да бъде невярна или несъответстваща, ако бъде приблизително изчислена към друг момент. Определението за справедлива стойност също така предполага едновременна размяна и приключване на договора за продажба без никакви отклонения в цената, които биха могли да бъдат направени в една пряка сделка между осведомени, желаещи страни, ако размяната и приключването не бяха едновременни. |
40. |
Справедливата стойност на инвестиционен имот отразява, наред с други неща, приходи от наеми от настоящи лизингови договори и разумни и обосновани предположения, представляващи това, което осведомени, желаещи страни биха предположили относно наемните приходи от бъдещи лизинги в светлината на настоящите условия. Тя отразява също, на подобна база, всякакви парични потоци, (включително наемни плащания и други изходящи парични потоци), които биха могли да бъдат очаквани по отношения на имота. Някои от тези изходящи парични потоци се отразяват в задълженията, а други се отнасят до изходящи потоци, които не се признават във финансовите отчети до една по-късна дата (например, периодични плащания като потенциални наеми). |
41. |
Параграф 25 специфицира базата за първоначалното признаване на себестойността на участие в отдаден на лизинг имот. Параграф 33 изисква участието в отдадения на лизинг имот да бъде оценявано повторно. Ако е необходимо — до справедливата стойност. При един договор за лизинг, договорен по пазарни цени, справедливата стойност на участието в отдаденият по лизингов договор имот при придобиване, чиста от всички очаквани лизингови плащания (включително тези, свързани с признати задължения), трябва да бъде равна на нула. Тази справедлива стойност не се променя, независимо от това, дали за счетоводни цели или не, отдадените по лизинг актив и пасив се признават по справедливата стойност или по настоящата стойност на минималните лизингови плащания, в съответствие с параграф 20 на МСС 17. Така, повторното оценяване на отдадения по лизингов договор актив от себестойността в съответствие с параграф 25 до справедливата стойност в съответствие с параграф 33 не трябва да поражда каквато и да е печалба или загуба, освен ако справедливата стойност не се оценява в различни моменти. Това може да се случи, когато изборът за прилагане на модела на справедливата стойност се прави след първоначалното признаване. |
42. |
Определението за справедлива стойност се отнася до „осведомени, желаещи страни“. В този контекст „осведомени“ означава, че и желаещият купувач и желаещият продавач са достатъчно информирани относно естеството и характеристиките на инвестиционния имот, неговите действителни и потенциални ползи и пазарните условия към датата на баланса. Желаещият купувач е мотивиран, но не е принуден да купува. Този купувач нито е прекалено желаещ, нито решен да купи на всяка цена. Предполагаемият купувач не би платил по-висока цена, отколкото би изисквал пазарът, състоящ се от осведомени, желаещи купувачи и продавачи. |
43. |
Желаещият продавач не е нито прекалено желаещ, нито е продавач по принуден, готов да продава на всяка цена, нито е готов да държи цена, която не се счита за разумна в настоящите пазарни условия. Желаещият продавач е мотивиран да продаде инвестиционния имот при пазарни условия за най-добрата цена, която може да бъде получена. Фактическите обстоятелства за действителния собственик на инвестиционен имот не се вземат под внимание, тъй като желаещият продавач е хипотетичен собственик (например желаещият продавач не би взел под внимание конкретните данъчни обстоятелства на действителния собственик на инвестиционен имот). |
44. |
Определението на справедлива стойност се отнася за преки сделки. Пряка сделка е сделка между страни, които нямат особено или специално отношение, което прави цените на сделките нетипични за пазарните условия. Сделката се предполага да е между несвързани лица, всяко, от които действа независимо. |
45. |
Най-доброто доказателство за справедливата стойност се дава чрез текущите цени на един активен пазар за подобен имот със същото местонахождение и състояние и предмет на подобен лизинг и други договори. Образуванието се стреми да идентифицира всякакви различия в естеството, местонахождението или състоянието на имота или в условията по договорите за лизинг и други договори, свързани с имота. |
46. |
При отсъствие на текущи цени на активен пазар от вида, описан в параграф 45, образуванието разглежда информация от различни източници, включително:
|
47. |
В някои случаи, различните източници, изброени в предишния параграф, може да предложат различни заключения относно справедливата стойност на инвестиционния имот. Образуванието разглежда причините за тези различия, за да достигне до най-достоверната оценка на справедливата стойност в рамките на един обхват от приемливи оценки на справедливата стойност. |
48. |
В изключителни случаи, когато образуванието за първи път придобива инвестиционен имот (или когато съществуващ имот за първи път става инвестиционен имот след завършване на изграждането или разработването или след промяна в използването), има ясно доказателство, че променливостта в обхвата на приемливи оценки на справедливата стойност ще бъде толкова голяма и вероятностите за различни резултати ще бъдат толкова трудни за оценяване, че се обезсилва полезността на отделната приблизителна оценка на справедливата стойност. Това може да показва, че справедливата стойност на имота няма да бъде достоверно определима на непрекъсната база (виж параграф 53). |
49. |
Справедливата стойност се различава от стойността в употреба, така както е определена в МСС 36 Обезценка на активи. Справедливата стойност отразява познанията и оценките на осведомените, желаещи купувачи и продавачи. Обратно, стойността в употреба отразява оценките на образуванието, включително влиянията на фактори, които може да са специфични за образуванието, но не са приложими за образуванията по принцип. Например, справедливата стойност не отразява който и да е от посочените по-долу фактори, доколкото те, по принцип, не биха били на разположение на осведомените, желаещи продавачи и купувачи:
|
50. |
При определяне на справедливата стойност на инвестиционен имот образуванието не извършва двойно отчитане на активи или пасиви, които са признати в баланса като отделни активи или пасиви. Например:
|
51. |
Справедливата стойност на инвестиционен имот не отразява бъдещите разходи за капитални вложения, които ще усъвършенстват или подобрят имота и не отразява съответните бъдещи изгоди от тези бъдещи разходи. |
52. |
В някои случаи образуванието очаква, че сегашната стойност на неговите плащания, отнасящи се за инвестиционен имот (различни от плащанията, отнасящи се за признати задължения), ще надвишат сегашната стойност на съответните парични постъпления. Образуванието прилага МСС 37 Провизии, условни задължения и условни активи, за да определи дали образуванието признава дадено задължение и ако го признава, как да го оценява. |
Невъзможност да се определи достоверно справедливата стойност
53. |
Съществува опровержимо предположение, че образуванието ще може да определи достоверно справедливата стойност на инвестиционен имот на непрекъсната база. В изключителни случаи обаче, когато образуванието за първи път придобива инвестиционен имот (или когато съществуващ имот за първи път става инвестиционен имот след завършване на изграждането или разработването или след промяна в използването), има ясни доказателства, че образуванието няма да може да определи достоверно справедливата стойност на инвестиционен имот на непрекъсната база. Това възниква, когато и само когато сравнимите пазарни сделки са редки и няма достоверни алтернативни оценки на справедливата стойност (например основани на прогнозите за дисконтираните парични потоци). В такива случаи образуванието трябва да оцени инвестиционния имот, използвайки модела на себестойността в МСС 16. Остатъчната стойност на инвестиционния имот трябва се приеме за нула. Образуванието трябва да прилага МСС 16 до освобождаването от инвестиционния имот. |
54. |
В изключителните случаи, когато образуванието е принудено по причините, изложени в предходния параграф, да оценява инвестиционен имот, използвайки модела на себестойността в съответствие с МСС 16, то оценява всичките си други инвестиционни имоти по справедлива стойност. В такива случаи, въпреки че образуванието може да използва модела на себестойността за един инвестиционен имот, то трябва да продължи да отчита всеки от оставащите имоти, използвайки модела на справедливата стойност. |
55. |
Ако образуванието по-рано е оценило инвестиционния имот по справедлива стойност, то трябва да продължи да оценява имота по справедлива стойност до освобождаването от имота (или докато имотът стане ползван от собственика имот, или образуванието започне да разработва имота за последваща продажба в хода на обичайната стопанска дейност), дори ако сравнимите пазарни сделки станат по-редки или пазарните цени по-трудно намиращи се. |
Модел на себестойността
56. |
След първоначалното признаване, образуванието, което избира модела на себестойността, трябва да оценява всеки от своите инвестиционни имоти, съгласно изискванията на МСС 16 за този модел, т.е. по себестойността минус всички натрупани амортизации и всякакви натрупани загуби от обезценка. |
ПРЕХВЪРЛЯНИЯ
57. |
Прехвърляния в или от инвестиционен имот трябва да се правят когато и само когато има промяна в използването, доказана чрез:
|
58. |
Параграф 57, точка б) изисква образуванието да прехвърли имота от инвестиционен имот в материален запас, когато и само когато има промяна в използването, доказана от започване на разработване с цел продажба. Когато образуванието реши да се освободи от инвестиционен имот без разработване, то продължава да третира имота като инвестиционен, докато го отпише (извади от баланса) и не го третира като материален запас. По подобен начин, ако образуванието започне наново да разработва един съществуващ инвестиционен имот за продължително бъдещо използване като инвестиционен имот, той остава инвестиционен имот и не се преквалифицира като ползван от собственика имот през периода на повторното разработване. |
59. |
Параграфи 60—65 се прилагат за въпросите, свързани с признаването и оценката, които възникват, когато образуванието използва модела на справедливата стойност за инвестиционен имот. Когато образуванието използва модела на себестойността, прехвърлянията между инвестиционни имоти, имоти, ползвани от собственика и материални запаси не променят балансовата стойност на прехвърляния имот и не променят стойността на този имот за целите на оценяването или оповестяването. |
60. |
За прехвърляне от инвестиционен имот, отчитан по справедлива стойност, в имот, ползван от собственика, или материален запас, историческата стойност на имота за последващото осчетоводяване съгласно МСС 16 или МСС 2 трябва да бъде неговата справедливата стойност на датата на промяната в използването. |
61. |
Ако ползван от собственика имот става инвестиционен имот, който ще бъде отчитан по справедлива стойност, образуванието трябва да прилага МСС 16 до датата на промяната в използването. Образуванието трябва да третира всяка разлика към тази дата между балансовата стойност на имота съгласно МСС 16 и неговата справедлива стойност по същия начин, както преоценката съгласно МСС 16. |
62. |
До датата, когато имот ползван от собственика, става инвестиционен имот, отчитан по справедлива стойност, образуванието продължава да амортизира имота и да признава всякакви загуби от обезценка на актива, които са възникнали. Образуванието третира всяка разлика към тази дата между балансовата стойност на имота съгласно МСС 16 и неговата справедлива стойност по същия начин, както преоценката съгласно МСС 16. С други думи:
|
63. |
За прехвърляне от материален запас в инвестиционен имот, който ще бъде отчитан по справедлива стойност, всяка разлика между справедливата стойност на имота към тази дата и неговата предишна балансова стойност трябва да бъде призната в печалбата или загубата. |
64. |
Третирането на прехвърлянията от материални запаси в инвестиционен имот, който ще бъде отчитан по справедлива стойност е в съответствие с третирането на продажбите на материални запаси. |
65. |
Когато образуванието завърши изграждането или разработването на инвестиционен имот, изграждан по стопански начин, който ще бъде отчитан по справедлива стойност, всяка разлика между справедливата стойност на имота към тази дата и неговата предишна балансова стойност трябва да бъде призната в печалбата или загубата. |
ОСВОБОЖДАВАНИЯ
66. |
Инвестиционен имот трябва да бъде отписан (изваден от баланса) при освобождаването или когато инвестиционният имот е трайно изваден от употреба и никакви бъдещи икономически изгоди не се очакват от неговото освобождаване. |
67. |
Освобождаването на инвестиционния имот може да бъде постигнато чрез продажба или чрез встъпване във финансов лизинг. При определяне на датата на освобождаването за инвестиционен имот образуванието прилага критериите в МСС 18 за признаване на приход от продажба на стоки и взема под внимание съответната насока в допълнението към МСС 18. МСС 17 се прилага при освобождаване, осъществено чрез встъпване във финансов лизинг или чрез продажба с обратен лизинг. |
68. |
Ако в съответствие с принципа за признаване в параграф 16, образуванието признае в балансовата стойност на даден актив възстановителната стойност на част от инвестиционен имот, то отписва балансовата стойност на подменената част. За инвестиционен имот, отчетен чрез използването на модела на себестойността, подменената част може да не бъде част, която се амортизира отделно. Ако не е възможно за дадено образувание да определи балансовата стойност на подменената част, то може да използва възстановителната стойност като индикация за това каква е била стойността на подменената част по времето, когато е била придобита или изградена. Съгласно модела на справедливата стойност, справедливата стойност на инвестиционния имот може вече да отразява, че частта, която трябва да бъде подменена е загубила своята стойност. В други случаи може да бъде трудно да се различи колко трябва да бъде намалена справедливата стойност за частта, която се подменя. Алтернативата на намаляването на справедливата стойност за подменената част, когато не е възможно да бъде направено това е да се включи себестойността на подмяната в балансовата стойност на актива и след това да се оцени отново справедливата стойност, както би било изисквано за разширения, при които няма подмяна. |
69. |
Печалбите или загубите, възникващи от изваждането от употреба или освобождаването на инвестиционния имот, трябва да бъдат определени като разликата между нетните постъпления от освобождаването и балансовата стойност на актива и трябва да бъдат признати в печалбата или загубата (освен, ако МСС 17 не изисква нещо друго при продажба с обратен лизинг) през периода на изваждане от употреба или освобождаване. |
70. |
Насрещната престация, която трябва да бъде получена при освобождаването от инвестиционния имот, се признава първоначално по справедлива стойност. В частност, ако плащането за инвестиционния имот е отложено, получената престация се признава първоначално по паричния еквивалент на цената. Разликата между номиналната сума на престацията и паричния еквивалент на цената се признава като приходи от лихви съгласно МСС 18 използвайки метода на ефективната лихва. |
71. |
Образуванието прилага МСС 37 или други стандарти, които са подходящи за всякакви пасиви, които остават за образуванието след освобождаването от инвестиционния имот. |
72. |
Компенсацията от трети лица за инвестиционен имот, който е обезценен, загубен или отдаден трябва да бъде призната в печалбата или загубата, когато компенсацията стане дължима. |
73. |
Обезценки на или загуби на инвестиционен имот, съответните искове за или плащания на компенсация от трети лица и всякаква последваща покупка или строителство на активи за подмяна са отделни икономически събития и се отчитат отделно, както следва:
|
ОПОВЕСТЯВАНЕ
Модел на справедливата стойност и модел на себестойността
74. |
Оповестяванията, изложени по-долу, се прилагат в допълнение към тези в МСС 17. Съгласно МСС 17 собственикът на инвестиционен имот предоставя оповестяване на договорите за лизинг, които е сключил като лизингодател. Образувание, което държи инвестиционен имот по финансов или оперативен лизинг, предоставя оповестяване за финансовия лизинг като лизингополучател и оповестяване за всякакви оперативни лизинги, които е отпуснало, като лизингодател. |
75. |
Образуванието оповестява:
|
Модел на справедливата стойност
76. |
В допълнение към оповестяванията, изисквани в параграф 75, образувание, което прилага модела на справедливата стойност в параграфи 33—55, трябва също да оповести равнението на балансовата стойност на инвестиционния имот към началото и края на периода, показващо следното:
|
77. |
Когато оценката, получена за инвестиционен имот се коригира значително за целите на финансовите отчети, например, за избягване на двойното отчитане на активи или пасиви, които са признати като отделни активи и пасиви, както е описано в параграф 50, образуванието трябва да оповести равнението между получената оценка и коригираната оценка, включена във финансовите отчети, показваща отделно общата сума на всякакви признати задължения по договор за лизинг, които са добавени обратно и всякакви значителни корекции. |
78. |
В изключителни случаи, за които става въпрос в параграф 53, когато образуванието оценява инвестиционен имот, използвайки модела на себестойността в МСС 16, изискваното от параграф 76 равнение, трябва да оповести сумите, отнасящи се до този инвестиционен имот, отделно от сумите, отнасящи се до други инвестиционни имоти. В допълнение образуванието трябва да оповести:
|
Модел на себестойността
79. |
В допълнение към оповестяването, изисквано от параграф 75, образувание, което прилага модела на себестойността в параграф 56, трябва да оповести:
|
ПРЕХОДНИ РАЗПОРЕДБИ
Модел на справедливата стойност
80. |
Образувание, което преди това е прилагало МСС 40 (2000 г.) и избере за първи път да класифицира и отчете някои или всички отговарящи на условията участия в имоти, държани по оперативни лизинги като инвестиционен имот, трябва да признае ефекта на това избиране като корекция на началното салдо на неразпределената печалба за периода, през който изборът е направен за първи път. В допълнение:
|
81. |
Този стандарт изисква различно третиране от това, изисквано от МСС 8. МСС 8 изисква да бъде преизчислена сравнителна информация освен, ако е практически невъзможно да се направи това. |
82. |
Когато образуванието прилага за първи път този стандарт, корекцията на началното салдо на неразпределената печалба включва прекласифицирането на всяка сума, държана като преоценъчен резерв за инвестиционен имот. |
Модел на себестойността
83. |
МСС 8 се прилага за всяка промяна в счетоводната политика, която се прави, когато образуванието за първи път прилага този стандарт и избира да използва модела на себестойността. Ефектът от промяната в счетоводната политика включва прекласифициране на всяка сума, държана като преоценъчен резерв за инвестиционен имот. |
84. |
Изискването на параграфи 27—29 относно първоначалното оценяване на инвестиционен имот, придобит в замяна на сделка с активи, трябва да се прилага без обратна сила само за бъдещи сделки. |
ДАТА НА ВЛИЗАНЕ В СИЛА
85. |
Дадено образувание трябва да приложи настоящия стандарт за годишните периоди, започващи на или след 1 януари 2005 г. Насърчава се по-ранното прилагане. Ако образуванието прилага този стандарт за период, започваш преди 1 януари 2005 г., то трябва да оповести този факт. |
ОТМЯНА НА МСС 40 (2000 г.)
86. |
Този стандарт заменя МСС 40 Инвестиционни имоти (издаден през 2000 г.). |